Справа 279/1195/26 
Номер провадження 2/279/1224/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2026 р. м. Коростень
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Пацко О.О., за участю секретаря Бобрової В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Барановський Ігор Іванович до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,- 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат БарановськийІ.І. звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заподіяну кримінальним злочином матеріальну та моральну шкоду
В обґрунтування позовних вимог зазначено, щов вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2026 у справі № 279/6023/25 встановлено, що 25 вересня 2025 року близько 19 години відповідач ОСОБА_2 викрав у позивача ОСОБА_1 мобільний телефон марки «Хіаоті» моделі «Redmi 13». Даним вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та встановлено йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.Викрадений мобільний телефон серед речових доказів не значиться та відповідно власнику ОСОБА_1 повернутий не був. Згідно фіскального чека магазину «Комфі» від 19.02.2025 вартість даного телефону становить 6795,00 грн.. У зв`язку з цією подією у позивача погіршився сон, він став нервовим і дратівливим, погіршилися стосунки у сім`ї. Моральне відшкодування, він оцінює в 10000 гривень. 
Ухвалою суду від 04.05.2026 у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу її право на подачу відзиву.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.
Судом встановлено, що Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2026 у справі № 279/6023/25 було визнано винним за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Згідно даного вироку, 25.09.2025 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 , знаходячись в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помітив у ОСОБА_1 мобільний телефон марки "Xiaomi" мадель "Redmi 13". У подальшому ОСОБА_2 помітивши, що ОСОБА_1 внаслідок вживання алкогольних напоїв, втратив увагу та потребував відпочинку, провів останнього до сусідньої кімнати цієї ж квартири та поклав на ліжко спати, в той час як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися на кухні. У подальшому, ОСОБА_2 повернувся до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та продовжив вживати спиртні напої. Згодом, ОСОБА_2 діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він залишається непоміченим, зайшов до кімнати, де спав ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, з нагрудної правої кишені джинсової куртки ОСОБА_1 , у яку був одягнутий останній, витягнув мобільний телефон марки "Xiaomi" мадель "Redmi 13" та поклав собі у кишеню. У подальшому, ОСОБА_2 розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, а саме здав до ломбарду «ПТ №1».
Також, з вироку встановлено, що ОСОБА_2 в судовому засіданні факт викладений у обвинувальному акті підтвердив, свою провину визнав.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова судуу справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду ,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи,стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Згідно із частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - шкодою.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди, її розмір та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі № 753/15095/17 (провадження № 61-16500св20)).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В підтвердження розміру заподіяної майнової шкоди внаслідок кримінального злочину позивачем долучено до матеріалів справи фіскальний чек магазину «Комфі» від 19.02.2025, згідно якого вартість телефону «Хіаоті» моделі «Redmi 13» з чохлом та захисним склом до нього, становить 6795,00 грн.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За вказаних обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6795,00 грн. підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Норми частини першої статті 1167 ЦК Українивизначають: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме: особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановленихчастиною другою цієї статті.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою та вина.
Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
В даній справі, суд взяв до уваги, що внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, почував себе безпорадним та розгубленим. Будь-яких дій для компенсації йому збитків відповідач ОСОБА_2 не вчинив. А відтак, врахувавши глибину переживань та виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 3000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, яка була завдана внаслідок протиправних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 77, 78, 80, 81, 83, 89, 141, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України; суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  матеріальну шкоду завдану вчиненням кримінального правопорушення в сумі 6795 (шість тисяч сімсот дев`яносто п`ять) гривень та в якості відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.Пацко