16.07.2026
Справа № 497/436/26
Провадження № 2/497/883/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
ВСТАНОВИВ:
16.02.2026 року представник позивача – директор товариства Сердійчук Я. звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача суму заборгованості за договором №83835 від 12.09.2021 року у розмірі 69 139,10 грн., а також судові витрати: судовий збір в розмірі 3 328,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 12 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №83835. Підписавши цей кредитний договір позичальник засвідчив, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття свідомого рішення про укладення. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, окремими траншами. Відповідач отримала перший транш в розмірі 33 334,00 грн, зі сплатою процентів за користування в розмірі 210,00% річних, строком на 365 днів. ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 69 139,10 грн., з яких: 32 934,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 35 404,0 грн. – заборгованість за нарахованими процентами н дату відступлення права вимоги, 801,00 грн. – заборгованість за комісіями. 28 січня 2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №28012025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №83835 від 12.09.2021 року в сумі 69 139,10 грн., яку відповідачем до цього часу не погашено, тому представник звертається до суду з цими позовними вимогами.
Ухвалою судді від 20.02.2026 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Представник позивача директор товариства Сердійчук Я. в позовній заяві просить в разі розгляду справи з викликом сторін, призначений розгляд здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» в особі директора Митрофанської А.О., яка діє на підставі довіреності та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №83835 (індивідуальна частина). Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Кредіплюс» надало кредит у вигляді кредитної лінії, яка не може перевищувати 88 890,00 грн. Згідно п.2.2.2. перший транш у сумі 33 334,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 30 000,60 грн. на рахунок/карту позичальника № НОМЕР_1 , що відкрито в банку АТ КБ «ПриватБанк»; у розмірі 3 333,40 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5. договору. Другий транш в сумі, що не може перевищувати 55 556,00 грн. надається не пізніше наступного дня після погодження кредитодавцем заяви/звернення позичальника про отримання другого траншу (п.2.2.3.). Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 210% річних, а проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550% річних. Загальний строк кредитування становить 1295 днів. Строк на який надається перший транш складає 365 днів, а строк на який надається другий транш становить від 84 днів до 30 місяців (а.с.5-6).
11.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася в банк з метою отримання банківських послуг та підписала заяву на видачу кредиту №100309062. 
В заяві на видачу кредиту №100309062 від 11.09.2021 Позичальник просила ТОВ «ФК» Кредіплюс» на підставі договору встановити ліміт кредитної лінії в розмірі 88 890,00 грн., та видати їй перший транш у розмірі 33 334,00 грн. в момент його підписання. 
Згідно графіку платежів за першим траншем, датою повернення кредиту є 12.09.2022 року, та загальні витрати становлять 81 826,92 грн., з яких 33 334,00 – сума наданого кредиту, 48 480,92 грн. – проценти за користування кредитом (а.с.7).
Згідно п.1.2. договору про споживчий кредит №83835 від 12.09.2021 позичальник засвідчив, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення договору та отримання кредиту, інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/.
ТОВ «ФК «Кредіплюс» перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 30 000,60 грн. на рахунок НОМЕР_2 , з призначенням платежу: 5168745108623031 ІПН 3360616621 Надання фінансового кредиту, зг. кред. Дог. №83835 від 12.09.2021р. без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № CRD__334070 від 12 вересня 2021 року (а.с.28).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ТОВ «ФК "Кредіплюс»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк (фінансова установа) має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з поданими ТОВ «ФК «Кредіплюс» карткою обліку виконання договору № 83835 у відповідача наявна заборгованість в розмірі 69 139,10 грн., з яких: 32 934,00 грн. тіло кредиту, 35 404,10 грн. проценти, 801,00 грн. комісія (а.с.29-31).
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, кредитор перерахував обумовлену сторонами суму кредиту, позичальник отримав суму на картковий рахунок, відкритий на його ім`я, доказів протилежного суду не надано, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
Щодо стягнення за договором факторингу.
Так, 28 січня 2025 року між ТОВ «Факторинг партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» в особі директора Македонського О.Є. укладено Договір факторингу №28012025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг партнерс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.33-37).
Згідно п.1.1. на умовах, встановлених цим договором, клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками (портфель заборгованості). 
Відповідно до п.6.2.3 Права вимоги переходять до фактора у день здійснення фінансування, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей. 
Акт приймання-передачі підписано сторонами в електронному сервісі 28.01.2025 р. (а.с. 42 на звороті – 44).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №28012025 від 28.01.2025 року, до позивача ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 69 139,10 грн. (а.с.45-46).
Оплата за договором факторингу підтверджена платіжною інструкцією від 28 січня 2025 року №0491640000 (а.с.42).
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит за №83835від 12.09.2021 року у розмірі 69 139,10 грн., з яких 32 934,00 грн. – залишок заборгованості по основному боргу, 35 404,10 грн. – залишок заборгованості по процентам, 801,00 грн. – залишок заборгованості по комісії.
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією.
Частиною 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року по справі № 496/3134/19 зазначила наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Згідно п.2.4, 2.5 договору про споживчий кредит №83835 від 12.09.2021, відповідач погодив комісію за надання кредиту, проте позивач не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредиту. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.
Позивачем не наданий детальний розрахунок щодо нарахованих додаткових або супутніх послуг.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредиту, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому вимога щодо комісії у розмірі 801,00 грн. не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів щодо виконання зобов`язань кредитного договору до суду не надала, що є наслідком наявності заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, які були нараховані та погоджені відповідачем та первісним кредитором в межах строку кредитування за договором про споживчий кредит № 83835 від 12 вересня 2021 року.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 83835 від 12.09.2021 в розмірі 68 338,10 грн.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 2 - 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи:
- Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги, укладений 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» (а.с.52-55);
- прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.56-57);
- заявка на надання юридичної допомоги №2465 від 01 грудня 2025 року з розрахунком в 16 000,00 грн. (а.с.58).
- витяг з акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, відповідно до якого надання усної консультації зайняло 2 години - 4 000,00 грн. та складання позовної заяви зайняло 4 години - 12 000,00 грн., загальна сума 16 000,00 грн. (а.с.59);
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 9 000,00 грн., який на думку суду є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3 289,44 грн. (з розрахунку 68 338,10 грн./ 69 139,10 грн. х 3 328,00 грн.). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 280 ЦПК України, ст.ст. 526,530,1054-1057, 1077-1078 ЦК України, суд, – 
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул.Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521):
- заборгованість за Договором про споживчий кредит №83835 від 12.09.2021 в розмірі 68 338 (шістдесят вісім тисяч триста тридцять вісім) гривень 10 копійок;
- судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 289,44 грн.;
- витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн;
а всього 80 627 (вісімдесят тисяч шістсот двадцять сім) гривень 54 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца