Справа № 438/1543/26 
Провадження № 3/438/503/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 вересня 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої , частиною 1 статті 51 КУпАП, -
встановив:
У провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене частиною 1 статті 51 КУпАП: протокол про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2026 року серії ВБА № 210741.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2026 року серії ВБА № 210741 вбачається, що 2 серпня 2026 року о 22:54 неповнолітній ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщені торгівельного залу магазину «Сімі», що знаходиться за адресою: місто Борислав, вулиця Шевченка, 2А, звідки викрав багет «Чікен Бекон», вартістю 66,58 грн, тобто вчинив дрібне викрадення чужого майна, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 51 КУпАП.
Оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім у розгляді справи брав участь його законний представник – мати ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав та щиро покаявся. 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 статті 51 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2026 року серії ВБА № 210741 заявою і довідкою інспектора відділу економічної безпеки ТОВ «Клевер Сторс» ОСОБА_3 ; поясненнями неповнолітнього ОСОБА_1 . 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП.
Відповідно до статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89,1 21-127, 130, статтею 139, частиною 3 статті 154, частиною 2 статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У відповідності до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (стаття 34 КУпАП).
Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою (стаття 35 КУпАП).
Отже, з урахуванням положень статті 13 КУпАП за вчинення неповнолітніми адміністративних правопорушень, передбачених статтею 51 вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, а з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:
1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;
2) попередження;
3) догана або сувора догана;
4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Суд, проаналізувавши все в сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, не працює, не має постійного джерела доходу, проживає з матір`ю, відсутність негативних наслідків вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення особи до вчиненого, а саме щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до нього заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП у виді попередження, що є достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень. 
Враховуючи те, що суд застосовує до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП, що не є накладенням адміністративного стягнення, судовий збір із останнього не стягується.
Керуючись статтями 23, 24-1, 33, 51, 251, 283, 284 КУпАП, суд 
постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, та застосувати до нього на підставі статті 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя            Олена ДУДАР