Сарненський районний суд 
Рівненської області 
_________________________________________________ 
Справа № 572/1966/26
1-кп/572/408/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області – одноособово суддя ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №62025240030010462 від 23.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді бойового медика ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимий
з участю прокурора – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, діючи у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», умисно, будучи достеменно обізнаним про відсутність законних підстав для звільнення з військової служби в умовах воєнного стану, знаходячись у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 08.04.2023 замовив, а в подальшому придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо неправдивий офіційний документ у вигляді довідки до акту огляду медико соціальною-експертною комісією із серією 12 ААВ №952306, яка нібито видана Рівненською обласною МСЕК №2, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено інвалідність ІІ групи із потребою постійного стороннього догляду. 
Надалі, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, реалізуючи надалі свій злочинний умисел до кінця, перебуваючи за адресою: Донецька обл., Торецького району, с. Дружба, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, 31.05.2023 подав командиру роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 рапорт в якому зазначив завідомо неправдиві відомості про наявність у нього підстав для звільнення із лав Збройних Сил України, передбачених абз. 5 підпунктом «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме сімейні обставини - необхідність здійснювати постійний догляд за його дружиною ОСОБА_6 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи.
До свого рапорту про звільнення молодший сержант ОСОБА_3 долучив завідомо підроблений документ - довідку до акта огляду медико соціальною-експертною комісією серія 12 ААВ №952306, яка нібито видана Рівненською обласною МСЕК №2, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено інвалідність ІІ групи із потребою постійного стороннього догляду.
За результатами розгляду поданого молодшим сержантом ОСОБА_3 рапорту та долучених до нього підроблених документів наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) № 65-РС від 16.06.2023 молодшого сержанта ОСОБА_3 звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за сімейними обставинами та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України - ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів, вчинене в умовах воєнного стану.
У подальшому, солдат ОСОБА_3 18.06.2023 внаслідок звільнення з військової служби, шляхом обману командування військової частини НОМЕР_1 , заволодів грошовими коштами (у вигляді одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби), які були нараховані та зараховані на особистий його банківський рахунок АТ КБ «Приват Банк» по розрахунковому рахунку, який належить ОСОБА_3 , у розмірі 13 427, 16 гривень, чим спричинив майнову шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_2 на фінансовому утриманні якої перебувала військова частини НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). 
Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України (відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до проступку) та ч. 4 ст. 409 КК України (відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину).
15 липня 2026 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до положень ст. 472 КПК України.
Обвинувачений, захисник та прокурор за умовами угоди про визнання винуватості дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України (відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до проступку) та ч. 4 ст. 409 КК України (відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину).
При визначення виду та міри покарання сторони беруть до уваги конкретні обставини справи, а саме: мотив та ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно-небезпечних діянь (проступок та тяжкий злочин), наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування у добровільному порядку збитків в сумі 13427,16 гривень, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а саме: його молодий вік (28 років), на забезпеченні є малолітня дитина, раніше є не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та беручи до уваги намагання останнього виправити свою протиправну поведінку та стати на шлях виправлення, демонстрацію готовності понести заслужене покарання, зокрема шляхом внесення власних коштів на загальну суму 100 000 гривень на потреби військових частин Збройних Сил України.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням положень ст.ст. 50, 51, 63, 75, 190, 409 КК України, сторони кримінального провадження узгодили про необхідність призначення ОСОБА_3 :
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України сторони узгодили можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тривалість якого буде визначено судом.
У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням сторони узгодили клопотати перед судом покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_3 беззастережно погоджується на призначення йому обумовленого сторонами угоди покарання. 
Матеріальна шкода в розмірі 13427,16 гривень обвинуваченим відшкодована у повному обсязі під час досудового розслідування.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим, його захисником.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечних діянь (проступок та тяжкий злочин), наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування у добровільному порядку збитків в сумі 13427,16 гривень, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а саме: його молодий вік (28 років), на забезпеченні є малолітня дитина, раніше є не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та беручи до уваги намагання останнього виправити свою протиправну поведінку та стати на шлях виправлення, демонстрацію готовності понести заслужене покарання, зокрема шляхом внесення власних коштів на загальну суму 100 000 гривень на потреби військових частин Збройних Сил України, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, також судом з`ясовано, що сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, міра покарання передбачена санкцією ч. 1 ст. 240-1 КК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений, захисник та прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені у ст.473 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні з призначенням узгодженої обвинуваченою, захисником та прокурором основної міри покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 15 липня 2026 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №62025240030010462 від 23.10.2025 року. 
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 1 (один) рік
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні. 

Скасувати ареш, який накладений ухвалою Рівненського міського суду від 26.01.2026 року на мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із сім картками НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , MacBook Air моделіА3113 та повернути мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max» та MacBook Air моделіА3113 ОСОБА_3 .
Скасувати ареш, який накладений ухвалою Рівненського міського суду від 26.01.2026 року на мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ2: НОМЕР_8 , із сім картками НОМЕР_9 та повернути мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max» ОСОБА_6 .
Скасувати арешт, який накладений ухвалою Рівненського міського суду від 26.01.2026 року на акт №184 щодо встановлення постійного догляду від 30.12.2025 на 1 арк. та висновок №20 про наявність порушення організму, через які особа не може самостійно пересуватись та/або обслуговуватись і потребує постійного стороннього догляду від 29.12.2025 на 1 арк. та повернути дані документи ОСОБА_6 . 
Заставу в розмірі 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, 00 копійок, внесену 23 січня 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2026 № 569/1151/26 за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA048201720355229002000010559 - повернути заставодавцям ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . 
На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: