Справа № 545/2388/26 
Провадження № 2/545/2225/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2026 р.       м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді  Ткачук О.В.,
за участю секретаря судового засідання  Делії Д.О.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області, від адвоката Конюшенко Марії Анатоліївни, в інтересах позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому 03.12.2022 шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що зроблено актовий запис №1738. У шлюбі сторони мають сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не зважаючи на те, що шлюб між сторонами не розірвано, фактично вони не проживають однією сім`єю, стосунки у позивачки із чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. У них різні погляди на сімейне життя на обов`язки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе свої окремим життям та інтересами. Коштів достатніх на утримання дитини відповідач не надає, дитина перебуває повністю під піклуванням та утриманні матері. Крім того, оскільки позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, іншого доходу окрім соціальних щомісячних виплат на дитину вона не має, її матеріальне становище є скрутним, виникла необхідність у стягненні аліментів і на її утримання відповідно до вимог закону.
Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви до суду і до повноліття дитини. А також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
До початку судового засідання у справі представником позивача-адвокатом Конюшенко М.А., подана заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду, відсутність відзиву на позов та заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по цій справі в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, зареєстрованому в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено актовий запис №1738 (а.с.13).
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.11.2024, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Відповідно до акту № 39 про підтвердження фактичного місця проживання особи без реєстрації виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).
Відповідно до акту № 38 про підтвердження фактичного місця проживання особи без реєстрації виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).
Таким чином на утриманні позивачки перебуває малолітня дитина.
Разом із тим, відповідачем до суду доказів про надання матеріальної допомоги на утримання дитини не надано.
Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син.
У відповідності з положеннями ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно зі ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статей 182, 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частин 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Отже, закон покладає на відповідача обов`язок утримувати свого сина ОСОБА_3 , до досягнення ним повноліття.
Враховуючи викладене, та той факт, що неповнолітня дитина сторін, фактично перебуває на забезпеченні матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів слід визначити, як того вимагають положення ст. 183 СК України, в єдиній частці від заробітку (доходу) батька.
При цьому, суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову, тобто з 22.05.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
За приписами ч.ч.1-2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до вимог ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою
За приписами ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Згідно зі ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 №24 від 20.01.2025 ОСОБА_1 вибула у соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.15).
Згідно з витягом з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.05.2026 в період з січня 2025 по березень 2025 ОСОБА_1 отримувала соціальні виплати з відповідних бюджетів у розмірі 860,00 грн. (а.с.14).
Відповідач відзив на позов не подав, доводів позивача не спростував, доказів своєї непрацездатності, тяжкого стану здоров`я, відсутності доходу чи інших обставин, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів або могли б бути підставою для відмови у позові, не надав.
Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів його неспроможності надавати матеріальну допомогу позивачу до суду не подано. Сам лише факт відсутності в матеріалах справи доказів щодо конкретного місця роботи та точного розміру доходу відповідача не спростовує його обов`язку утримувати дружину, з якою проживає його малолітня дитина до досягнення нею трьох років.
Оцінивши встановлені обставини, предмет позову, вік дитини, перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною, відсутність добровільної матеріальної допомоги з боку відповідача, відсутність заперечень відповідача проти позову, а також заявлений позивачем спосіб стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 77,80, 84, 180,181,182,184, 191 СК України, ст.ст. 263-265, 280, 281, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.05.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22.05.2026 і до досягнення дитиною трирічного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленим цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повне рішення складене 23.07.2026

Суддя О.  В.  Ткачук