СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2026 року Справа № 480/1256/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Гелета С.М.
за участю секретаря судового засідання – Високос Я.С. 
представника відповідача Морозова Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумської міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , 3-тя особа ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.07.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , 3-тя особа ОСОБА_2 про скасування постанови задоволено. Скасовано постанову Охтирського відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 23.02.2026 у ВП №75450127. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1064,96 грн.
Представник позивача через систему "Електронний суд" 23.07.2026 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, та просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомоги в сумі 5000,00 грн.
Представник відповідача подала до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначила, що заявлений до стягнення розмір таких витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Також зауважила, що спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, а тому підготовка до розгляду даної справи не потребувала значного обсягу юридичної роботи та витрат часу. У зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Ухвалою суду від 23.07.2026 призначено до розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі на 28.07.2026, явка сторін визнана не обов`язковою. Задоволено клопотання представника позивача про розгляд зазначеної заяви в режимі відеоконференції.
Позивач, його представник та третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, жодних клопотань про участь у судовому засіданні, додаткових письмових пояснень щодо розгляду даної заяви від сторін не надходило. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти стягнення втрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та просила суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу з підстав, викладених у запереченнях від 27.07.2026.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі “Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у цій справі надавалася позивачу адвокатом Яценком Артемом Олеговичем (далі - адвокат, Яценком А.О.).
Представником позивача для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано наступні документи, в тому числі копії: договір про надання правової допомоги, укладеного 24.02.2026 між адвокатом та позивачем ( Т. 4, а.с. 219, далі - Договір), додаток №1 до Договору від 24.02.2026 (Т. 4, а.с. 220), акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг №б/н до Договору від 21.07.2026 (Т.4, а.с. 218), розрахунок-фактура за Договором (Т.4, а.с. 221), платіжна інструкція №1.545867199.1 від 24.02.2026 про сплату позивачем 5000,00 грн (Т.4, а.с. 217), та ордер на надання правничої (правової) допомоги (Т. 1, а.с.15), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (Т. 4, а.с.216), посвідчення адвоката від 12.07.2022 (Т.4, а.с 215).
Згідно п. 1 Договору На підставі цього договору Адвокат приймає доручення Клієнта на надання правової допомоги, надаючи її на умовах та в межах, передбачених цим договором та законодавством України, а Клієнт приймає правову допомогу і здійснює сплату гонорару та погашення витрат на надання цієї допомоги. Доручення вважається прийнятим з моменту підписання цього договору.
Правова допомога здійснюється в інтересах клієнта в Сумському окружному адміністративному суду у справі про оскарження постанови щодо накладення штрафу у ВП 75450127.
Пунктом 3 Договору передбачено, що на виконання доручення Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату кошти (гонорар), розмір та строк сплати визначається додатком до договору. Розрахунками за цим договором здійснюються в готівковій або безготівковій формі. Клієнт додатково відшкодовує Адвокату понесені ним відрядні та інші витрати, які пов`язані з виконанням даного Договору, в погодженому між Сторонами розмірі.
Відповідно до п. 2 Додатку №1 Договору від 24.02.2026, який підписаний позивачем та його представником, для виконання доручення, передбаченого договором про надання правової допомоги від 24 02 2026 року Клієнт зобов`язується та сплачує Адвокату гонорар у сумі 5000 грн., розрахунок якого разом з обсягом наданої правової допомоги викладається в актах приймання - передачі виконаних робіт/наданих послуг за виконання Договору.
Згідно платіжної інструкції від 24.02.2026 позивачем було сплачено суму у розмірі 5000,00 грн.
Вказані вище документи відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16 липня 1999 року №996-14 та підтверджують факт понесення 5000 грн. як витрат позивача на правничу допомогу саме у цій справі.
Також судом підтверджено, що на виконання умов договору, представником позивача було складено позовну заяву, представник позивача приймав участь в судових засіданнях. Тобто послуги, які були надані представником позивача є реальними та необхідними у цій справі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу та зазначила, що заявлений до стягнення розмір таких витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Однак суд зауважує, що з наданих представником позивача документів вбачається фактичне надання позивачу професійної правничої допомоги у межах розгляду цієї справи, а також понесення позивачем відповідних витрат. 
Крім того, рішенням суду у цій справі адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа — ОСОБА_2 , про скасування постанови задоволено. 
За таких обставин наведені представником відповідача доводи щодо неспівмірності заявлених витрат, які фактично зводяться до посилання на незначну складність справи та відсутність необхідності витрачання значного часу на її підготовку, самі по собі не свідчать про необґрунтованість чи неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. З урахуванням викладеного, за відсутності будь-якого обґрунтування про зменшення розміру витрат на правничу допомогу чи неспівмірності правничої допомоги, суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, не може оцінювати відповідність їх розміру критеріям, що передбачені у частині п`ятій статті 134 КАС України, та, відповідно, самостійно зменшувати розмір заявлених до відшкодування сум.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 16 червня 2022 року у справі №380/4759/21, від 18 травня 2023 року у справі №280/1983/19.
Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що розмір понесених позивачем 5000 грн. витрат підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами, суд вбачає необхідним стягнути 5000грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд,  В И Р І Ш И В:
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення – задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (і.к. 34802639, вул. Снайпера, 3,м. Охтирка, Охтирський район, Сумська область,42704) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 28.07.2026.

Суддя   С.М. Гелета