Справа № 177/812/26
Провадження № 2-а/177/13/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
15 липня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Березюк М. В.
за участі: секретаря Бабєєва К. О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку адміністративного судочинства, позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в минулому ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № С/14977 та № С/14979 від 26.08.2024 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та за ч.3 ст. 210 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення. В обґрунтування позову вказував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вищевказаних адміністративних правопорушень. 
Представник позивача зазначив у позові, що 06.03.2026 року, при зверненні до нотаріуса, позивачу стало відомо про існування постанов у справах про адміністративні правопорушення № С/14977 та № С/14979 від 26.08.2024, якими відносно нього застосовано адміністративні стягнення. На адвокатський запит, Криворізький відділ ДВС надав інформацію щодо відкриття виконавчих проваджень № 76836258 та № 76836970 та копії оскаржуваних постанов, що стали підставою для відкриття виконавчих проваджень. Оскільки копії оскаржуваних постанов позивач не отримував, з їх змістом не був ознайомленим, він клопотав перед судом про поновлення процесуального строку на оскарження постанов. Таке клопотання задоволено судом.
По суті заявлених вимог представник вказав, що позивач ОСОБА_1 був зупинений на блокпості поблизу м. Одеса особами, які належним чином не представилися. Попри це він пред`явив свій військо-обліковий документ через мобільний додаток «Резерв +», повідомив про своєчасне оновлення даних 15.07.2024, на момент перевірки у розшуку не перебував. Незважаючи на це, він був силоміць доставлений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, утримувався до вечора. Вважав порушенням нездійснення фото та відео фіксації події.
Посилаючись на п. 8-1 Порядку № 599, п. 25 Постанови КМ України № 560 від 24.05.2024 року, вказував, що наданий військово-обліковий документ через Резерв +, має однакову юридичну силу з паперовим документом, а тому вважав відсутніми підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП. Постанова про притягнення до відповідальності не містить підпису про її отримання, або ж доказів її направлення позивачу.
Акцентував представник увагу й на тому, що в примітці до 210 КУпАП вказано, що якщо держава вже володіє інформацією в одній зі своїх інформаційних систем, обов`язок особи повторно подавати відомості відсутній. Відповідачі не надали доказів того, що вони не володіли персональними даними позивача на момент винесення постанови, чи вживалися заходи для їх отримання з державних реєстрів, а тому вважав відсутніми підстави притягнення до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Щодо постанови № С/14977 від 26.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, представник зазначив, позивач жодної повістки про виклик не отримував, не був та не є зареєстрованим в м. Одеса, а тому твердження щодо його належного оповіщення безпідставні. Оскаржувана постанова не містить інформації про те, які саме обов`язки передбачені ст.. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушено позивачем. Обов`язок військовозобов`язаного з`явитися до органів комплектування та соціальної підтримки виникає лише тоді, коли особа отримала повістку про виклик. Відмова особи від отримання повістки про виклик не розглядається як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів вручення позивачу повістки, відсутній його підпис про її отримання, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, як і підтвердження направлення повістки поштою. Оскаржувана постанова не містить відомостей про порушення позивачем будь-яких інших норм законодавства про оборону, мобілізацію, а підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. 
У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Позов подано через систему Електронний суд, а до позову додано квитанцію № 6316523 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 31.03.2026 поновлено процесуальний строк для подання позову до суду та відкрито провадження по справ, роз`яснено право відповідача на подання відзиву, копія ухвали доставлена до електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_4 03.04.2026 о 13:41 (а.с. 38, 43).
Ухвалою суду від 09.04.2026, за клопотанням представника позивача, до участі у справі, в якості співвідповідача, залучено ІНФОРМАЦІЯ_5 , роз`яснено право на відзив. Учасника долучено до системи Електронний суд, де вій має Електронний кабінет, копію ухвали доставлено до кабінету співвідповідача в ЕС (а.с. 48, 52, 61).
Ухвалою суду від 26.05.2026 витребувано від відповідачів докази по справі, а саме копію особової справи ОСОБА_1 , копії всіх матеріалів, що були складені відносно позивача в межах справ про адміністративні правопорушення за ч.3 ст. 210-1 та ч.3 ст. 210 КУпАП – постанови № С/14977 та С/14979, в тому числі відеоматеріали за їх наявності (а.с. 64). Копія ухвали 27.05.2026 направлена відповідачам до їх електронних кабінетів (а.с. 71-72).
28.05.2026 ІНФОРМАЦІЯ_5 надав суду відзив, в якому вказав, що є неналежним відповідачем по справі, оскільки ним не приймалося жодного рішення щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично відсутні повноваження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП. Саме районні ТЦК та СП, згідно п. 79 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 розглядають справи про адміністративні правопорушення, що пов`язані з порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. На підтвердження власної позиції, посилалися на постанову ВС від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21, постанову ВС від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17. У зв`язку з чим, просив відмовити в позові до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Щодо витребування доказів по справі, вказано, що будь-які докази, що підтверджують або спростовують підстави позову відсутні (а.с. 73-75).
ІНФОРМАЦІЯ_7 надав суду лист від 10.06.2026 за вих. № 943/17731, за змістом якого, з метою сприяння в отримані витребуваних судом доказів, розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_8 № 943/17721, доручено начальнику ІНФОРМАЦІЯ_9 , в термін до 17.06.2026 надати суду витребувані докази (а.с. 78).
Однак, станом на 17.06.2026, відповідні докази суду не було надано.
Лише 09.07.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вих. № ЮР/5765 від 17.06.2026. У даному відзиві відповідач зазначає виключно дані, що стосуються постанови № С/14978 від 26.08.2024.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказав, що згідно ч.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`явити його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського. П. 10-1 додатку № 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Постанова КМУ № 1487 від 30.12.2022), зобов`язує у період проведення мобілізації та / або протягом дії правового режиму воєнного стану військовозобов`язаних, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_4 або поліцейського. В силу ч.1 ст. 22 Закону, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці для взяття на військовий облік, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження огляду. Згідно п. 47 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки, представником уповноваженим вручати повістку складається акт про відмову, що подається керівнику для вжиття заходів притягнення до відповідальності. ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме о 17:00 год 26.08.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, але від участі у розгляді справи відмовився, а постанова направлена йому поштою.
У зв`язку з чим, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Крім цього, зазначив, що вмотивований відзив на позов підготувати та направити до суду не має можливості, оскільки копію позову та доданих до нього документів не отримував. 
Вказані доводи є неспроможними, оскільки спростовані матеріалами справи. ІНФОРМАЦІЯ_10 отримав позов ОСОБА_1 через систему ЕС, що підтверджено квитанцію № 6316523 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому, впродовж трьох місяців, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, отримував повістки та ухвалу про витребування доказів в електронний кабінет системи Електронний суд. Більш того, готуючи даний відзив, вже на виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 надав до нього лише копію паспорту позивача, протокол у справі № С/14978 від 26.08.2026 та копію постанови у справі № С/14979. Інші докази, які витребував суду, та які могли підтвердити чи спростувати позицію сторін, зокрема дані надіслання копій постанов поштовим зв`язок, актів відмов від отримання повістки, про що вказано у відзиві, відеозаписи з місця події, тощо, відповідач суду не надав.
Позивач та його представник у судове засідання не прибули, суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, участь представників не забезпечили, заяв з процесуальних питань не надали, що не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши заяви по суті справи, вживши заходів для реалізації сторонами своїх процесуальних прав у висловленні позиції, поданні доказів, витребувавши докази у відповідача який є суб`єктом владних повноважень, дослідивши наявні докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 25).
11.01.2011 року ОСОБА_1 взятий на військовий облік як призовник, ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 8).
Згідно військово-облікового документа сформованого в «Резерв +» 13.03.2026 року, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_14 , має номер в реєстрі Оберіг, потребує проходження базової загальновійськової підготовки, солдат резерву. Дата уточнення даних 15.07.2024, «дані уточнено вчасно». Витяг містить інформацію про неприбуття за повісткою до ТЦК та СП 26.01.2026, тобто вже після оскаржуваних постанов (а.с. 9).
26.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято постанову № С/14977, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн, а також постанову № С/14979, якою ОСОБА_1 піддано стягненню за ч.3 ст. 210 КУпАП в розмірі 17000 грн (а.с. 13, 16). Копії вказаних постанов позивач отримав від органу ДВС, на адвокатський запит представника (а.с. 11-19). Копію постанови № С/14979 від 26.08.2024 року суду надав і ІНФОРМАЦІЯ_11 , долучивши її до відзиву. Копії постанови № С/14979 від 26.08.2024, надані сторонами, є ідентичними, в тому числі щодо відсутності на них відмітки про отримання копії ОСОБА_1 .
Позивач вказав, що про існування постанов не знав, їх копії не отримував, у зв`язку з чим не міг скористатися право на оскарження, до того моменту поки не дізнався про відкриття виконавчих проваджень на підставі даних постанов. Доказів на спростування позиції позивача, відповідачі суду не надали. У зв`язку з чим, судом задоволено клопотання сторони позивача про поновлення строку на звернення до суду з вказаним позов та підстав для відступу від висновків суду не встановлено. 
Щодо постанови № С/14977 від 26.08.2024, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
За містом постанови, ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 26.08.2024 року о 11:00 год в АДРЕСА_2 , відмовився від підписання та отримання повістки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 21:00 год 26.08.2024, про що складено акт про відмову від отримання повістки за підписом двох військовослужбовців групи оповіщення, відповідно до Порядку проведення призову громадян під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМ України № 560 від 16.05.2024 року. Від пояснень своєї відмови від отримання та підписання повістки відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмір 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Даних про вручення вказаної постанови ОСОБА_1 , доведення змісту постанови до його відома в будь-який інших спосіб, суду не надано. Графа «копію постанови отримав» не заповнена (а.с. 13-14).
Санкція ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в редакції станом на дату складення постанови, передбачала відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, повторне вчинення вказаних порушень, якщо такі порушення вчинені в особливий період.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, а під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:  військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;  резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин. 
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до п. 47 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, старший групи оповіщення, представник, уповноважений вручати повістки, територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органах СБУ зупиняє (підходить до) громадянина та відрекомендовується, повідомляє про мету зупинки (прибуття) та спілкування.
Якщо особа підлягає оповіщенню відповідно до розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування, їй вручається повістка.
У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.
Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.  Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.  У разі відмови від отримання повістки поліцейський, який входить складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як слідує зі змісту даної постанови, в вину ОСОБА_1 ставиться саме відмова від отримання повістки.
Разом з тим, за наявності вимог про оскарження постанови № С/14977 від 26.08.2024 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_11 , як суб`єкт владних повноважень, що прийняв оскаржувану постанову (правонаступник), в силу ст. 77 КАС України, мав надати беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, адже в даній категорії справ обов`язок доказування покладається на відповідача.
Так, в силу ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В силу ч.4 ст. 77 КАС України, суд реалізував право запропонувати відповідачу надати докази, витребував такі докази, але відповідачі, вільно реалізуючи свої права, відповідних доказів суду не надали.
В силу ч.6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Беручи до уваги викладене, суд констатує, що відповідачем, що є суб`єктом владних повноважень, не надано суду доказів що підтверджували б як факт формування повістки ОСОБА_1 на 21:00 год 26.08.2024 року, так і доказів її вручення останнього, або його відмови від її отримання. Зазначаючи у відзиві про існування акта про відмову, суду такий доказ відповідачем не надано. Не надано суду й відеозапису з місця події, що міг підтвердити чи спростувати позиції сторін, хоча такий витребовувався у відповідача. 
Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що суб`єктом владних повноважень, постанова якого оскаржується в суді, поза розумним сумнівом, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому позов у частині оскаржуваної постанови підлягає задоволенню.
Щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення № С/14979 від 26.08.2024, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.3 ст. 210 КУпАП.
За змістом оскаржуваної постанови, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, з накладенням стягнення у виді 1700 грн штрафу, у зв`язку з вчинення правопорушення за наступних обставин: ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , порушив п. 10-1 ч.2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не мав при собі військово-облікового документа. Документ щодо поважних причин відсутності документів не надав (а.с. 16-17). Даних про вручення вказаної постанови ОСОБА_1 , доведення змісту постанови до його відома в будь-який інших спосіб, суду не надано. Графа «копію постанови отримав» не заповнена, навіть у примірнику постанови, що надана суду відповідачем.
Надання суду відповідачем копії протоколу № С/14978 від 26.08.2024, з аналогічною постанові фабулою та підписом ОСОБА_1 про обізнаність з датою розгляду справи про адміністративне правопорушення, не спростовує факту не вручення йому копії оскаржуваної постанови № С/14979 від 26.08.2024, в тому числі засобами поштового зв`язку, про що вказував відповідач у відзиві.
Відповідно, відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що копію оскаржуваної постанови він не отримував.
Відповідно до ч.3 ст. 210 КУпАП, вона передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що вчинено в особливий період.
Примітка до даної статті вказує, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Зі змісту даної постанови слідує, що у вину ОСОБА_1 ставиться порушення п.10-1 ч.2 Додатка № 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме відсутність при собі військово-облікового документа (а.с. 16).
Норма ч.1, 3 ст. 210 КУпАП є банкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають певний порядок військового обліку. Складаючи протокол та в послідуючому постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суб`єкт владних понова день зобов`язаний чітко викласти в постанові норму, порушення якої ставиться у вину особі.
Так, відповідно до п. 10-1 ч.2 Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, яким є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у період проведення мобілізації та /або протягом дії правового режиму воєнного стану (запроваджений 24.02.2022 та триває донині, що є загальновідомим фактом), призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані, серед іншого, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон; уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Тобто, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що з сукупності можливих порушень визначених п. 10-1 Правил, у вину ОСОБА_1 ставиться саме відсутність у нього, при собі, військово-облікового документа.
Заперечуючи наявність в його діях правопорушення, позивач вказав, що мав при собі військово-обліковий документ в електронній формі, з даними щодо оновлення своїх даних як військовозобов`язаного, в підтвердження чому надав скрін військово-облікового документа сформованого в Резерв + (а.с. 9). Наданий позивачем документ сформований 13.03.2026, а тому не може підтверджує факт відомостей у ньому станом на дату інкримінованого порушення, але містить інформацію про те, що дані уточнено ОСОБА_1 вчасно, 15.07.2024, тобто до дати складення оскаржуваної постанови, що в свою чергу підтверджує наявність у нього відповідного військово-облікового документа на дату складення постанови. 
Позивач вказував, що надав працівникам РТЦК та СП військово-обліковий документ в електронній формі, з використанням системи Резерв +, тому вважав безпідставним притягнення його до відповідальності.
18.05.2024 року набрала чинності Постанова КМ України № 559 від 16.05.2024, якою затверджено Порядок оформлення (створення) а видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Так, відповідно до п.1 Порядку, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”.
Згідно п. 2 Порядку, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): 
в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Відповідно до п. 8-1 Порядку, QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній. QR-код військово-облікового документа містить відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 7, 8, 11-13, 17 пункту 8 цього Порядку.  Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього.  Порядок доповнено пунктом 8-1 згідно з Постановою КМ № 721 від 18.06.2024, застосовується з 18 червня 2024 року.
Згідно п. 8-2 Порядку, військово-обліковий документ в електронній формі може бути роздрукований. У такому випадку він повинен містити QR-код військово-облікового документа, придатний для зчитування.
Формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.
При цьому, відповідно до п. 9 Порядку, військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.
За наявності тверджень позивача, що він мав та демонстрував працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 військово-обліковий документ в електронній формі, суб`єкт владних повноважень рішення якого оскаржується, мав обов`язок надати суду всі докази, що підтверджують факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , з метою спростування перед судом його доводів. Натомість, відповідачем надано суду виключно копію оскаржуваної постанови, що сама по собі не може бути єдиним доказом порушення, а обставини викладені в ній мали б бути підтверджені іншими засобами доказування.
Суд констатує, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, в порушення ст. 77 КАС України, не надано суду доказів що підтверджували б факт відсутності у ОСОБА_1 військово-облікового документа, в тому числі в електронному вигляді. Наданий суду протокол про адміністративне правопорушення, суд розцінює критично, оскільки він містить інший номер С/14978, крім цього відомості в ньому мають бути підтверджені іншими засобами доказування. 
Суд витребував у відповідача докази вчинення правопорушення, якими могла бути відео фіксація, дані особової справи, дані реєстрів військовозобов`язаних, з інформацією про час формування електронних документів, тощо, однак таких доказів суду не надано відповідачем.
Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що суб`єктом владних повноважень, постанова якого оскаржується в суді, поза розумним сумнівом, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, а тому позов у частині оскаржуваної постанови також підлягає задоволенню.
Щодо доводів відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 про неналежність його як відповідача, суд вважає їх слушними, оскільки жодне з оскаржуваних рішень не приймалося даним суб`єктом владних поновлень, а тому він є неналежним відповідачем по справі. В даній категорії справ, належність відповідача не пов`язана з наявністю статусу юридичної особи,тому належним відповідачем є саме  ІНФОРМАЦІЯ_1 (в минулому ІНФОРМАЦІЯ_2 ), як суб`єкт що приймав оскаржувані постанови. 
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право  скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Оскільки перед судом не доведено факт вчинення правопорушень ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати оскаржувані постанови. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в минулому ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за справою про адміністративне правопорушення № С/14977 від 26.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за справою про адміністративне правопорушення № С/14979 від 26.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.
Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та ч.3 ст. 210 КУпАП, за подією 26.08.2024 року, – закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя          М.В. Березюк