Справа № 308/8356/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Герич А.Й., розглянувши у відкритому сдовому засіданні в залі суду у м.Ужгород, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2026 року о 00 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив навмисні дії психологічного характеру, відносно своєї доньки неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалось у висловлюванні нецензурної лайки та погроз, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
09.07.2026 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Герича А.Й. про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтування доводів клопотання зводяться до того, що в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, хоча у протоколі наявне посилання на таке притягнення. Крім того, у протоколі не вказано, у чому саме полягали навмисні дії психологічного характеру стосовно неповнолітньої ОСОБА_2 та яку шкоду їй було заподіяно. Пояснення від ОСОБА_1 при складанні протоколу не відбиралися, свідки у протоколі не зазначені, а пояснення присутньої під час події матері — ОСОБА_3 до матеріалів справи не додані. Сам ОСОБА_1 заперечує вчинення протиправних дій, при цьому, після складання протоколу 29 травня 2026 року був мобілізований та наразі проходить службу в ЗСУ. 
Захисник у клопотанні наголошує, що згідно із Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не кожен сімейно-побутовий конфлікт чи сварка становить психологічне насильство, якщо відсутні ознаки систематичності, залякування, приниження чи спричинення реальної шкоди. У справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність психологічного насильства та причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 і шкодою для потерпілої.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Захисник Герич А.Й. у судовому засіданні підтримав зперечення подані ним від 09.07.2026 року,та просив закрити провадження за відсутності складу правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 . 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП. Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що 29.05.2026 року о 00 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив навмисні дії психологічного характеру, відносно своєї доньки неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалось у висловлюванні нецензурної лайки та погроз, чим заподіяв шкоду її психічному здоров`ю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №573633 від 29.05.2026 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.05.2026 року, поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 від 29.05.2026 року, терміновим заборонним приписом серії АА №211353 від 29.05.2026 року.
У судовому засіданні було досліджено відеозапис з місця події з нагрудних камер поліцейських, з якого слідує, що ОСОБА_1 під час розмови із поліцейськими не заперечував та підтвердив факт нецензурного висловлювання відносно своєї доньки ОСОБА_2 (час відеозапису 05хв 15 сек., 06 хв. 10 сек.).
З огляду на викладене, дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітньої доньки, що заподіяло шкоду психічному здоров`ю потерпілої.
Оцінюючи доводи клопотання захисника — адвоката Герича А.Й. про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суддя вважає їх необґрунтованими та спростованими матеріалами справи з огляду на наступне.
Зокрема, посилання захисника на те, що протокол не містить конкретизації дій та належних доказів, спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події. З вказаного відеозапису беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 у розмові з працівниками поліції особисто підтвердив факт висловлювання нецензурної лайки на адресу своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .. Образи та погрози у бік неповнолітньої дитини виходять за межі звичайного сімейно-побутового конфлікту та охоплюються поняттям психологічного насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки завдають шкоди її психічному здоров`ю.
Відсутність у матеріалах справи копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, оскільки за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП кваліфікуючою ознакою є вчинення дій стосовно неповнолітньої особи, що має місце у цій справі стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність повторності вчинення правопорушення не є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Так, 19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2 Вчинення домашнього насильства викладена в новій редакції.
Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
У свою чергу, відсутність у матеріалах справи пояснень матері — ОСОБА_3 чи інших свідків не нівелює значення інших зібраних у справі належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки, на думку суду, саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, а саме буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.33, 40-1, 173-2 ч.2, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду         М.М. Крегул