ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року | справа № 380/9230/26
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 02.10.2025 року №1885764-2411-1305-UA46060250000025047.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням Позивачеві протиправно нараховане грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2025 рік у сумі 2083,33 грн. Вказане нарахування здійснене контролюючим органом за належний ОСОБА_1 на праві приватної власності легковий автомобіль Tesla Model S, 2023 року виготовлення, який придбаний та офіційно зареєстрований Позивачем у встановленому законом порядку.
Позивач наголошує на тому, що вказаний транспортний засіб взагалі не є і не може виступати об`єктом оподаткування транспортним податком у 2025 році. Свою позицію обґрунтовує тим, що конкретна модель автомобіля Tesla Model S взагалі відсутня в офіційному “Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2025 році”, який щороку формується та оприлюднюється на офіційному вебсайті Міністерства економіки України як уповноваженого органу центральної виконавчої влади.
Позивач вказує, що Відповідач як у ході процедури досудового адміністративного оскарження, так і безпосередньо при винесенні спірного рішення безпідставно та всупереч технічним характеристикам майна ототожнив її автомобіль з зовсім іншою моделлю — Tesla Model S Plaid. Зазначена модель справді включена до Переліку Мінекономіки, проте вона є абсолютно іншою модифікацією транспортного засобу, що має значно вищу потужність двигуна, відмінну базову комплектацію, інші габаритні та вагові параметри, а відтак і суттєво більшу ринкову вартість.
Крім того, Позивач звертає увагу суду на те, що за офіційними даними автоматизованого калькулятора розрахунку середньоринкової вартості транспортних засобів, розміщеного у відкритому доступі на вебпорталі Мінекономіки, середньоринкова вартість автомобіля Tesla Model S 2023 року випуску станом на 1 січня 2025 року визначена державою у розмірі 1 469 333,69 грн. Вказана сума є значно меншою за встановлений статтею 267 Податкового кодексу України поріг оподаткування, який для 2025 податкового року становить 3 000 000,00 грн (виходячи із розрахунку 375 розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2025 року складала 8000,00 грн відповідно до закону про Державний бюджет України).
Не погодившись із неправомірним нарахуванням податку, Позивач оскаржила ППР в адміністративному порядку, проте рішенням Державної податкової служби України від 24.04.2026 року № 10717/6/99-00-06-01-02-06 її скаргу залишено без задоволення. Вважаючи дії Відповідача незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам Податкового кодексу України і сталій правовій практиці Верховного Суду, Позивач звернулася до суду
Ухвалою від 13 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Свою правову позицію Головне управління ДПС у Львівській області мотивує тим, що за даними інформаційно-комунікаційної системи контролюючих органів АІС “Податковий блок” Позивач обліковується як одноосібний власник легкового автомобіля Tesla Model S, 2023 року випуску, дата державної реєстрації якого - 01.01.2025 року.
Відповідач наголошує, що в офіційному переліку автомобілів на сайті Мінекономіки на 2025 рік присутня модель Tesla Model S Plaid (із строком експлуатації до 2 років), яка чітко визначена як об`єкт оподаткування транспортним податком. На думку ГУ ДПС, оскільки податковий орган не наділений законодавчими повноваженнями самостійно проводити оцінку, визначати середньоринкову вартість транспортних засобів чи формувати щорічні переліки, а зобов`язаний лише застосовувати наявні дані Мінекономіки, оскаржуване ППР є цілком правомірним та законним актом.
Додатково Відповідач зауважує, що Позивач перед зверненням до суду не скористалася своїм правом та не зверталася до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних у порядку підпункту 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, а також не надав податковим інспекторам оригіналів документів чи офіційних специфікацій виробника, які б спростовували належність її транспортного засобу до об`єктів оподаткування.
10 червня 2026 року Позивач подала до суду відповідь на відзив контролюючого органу, у якій детально наголосила на абсолютній безпідставності, поверховості та юридичній неспроможності доводів Відповідача. Позивач зазначила, що представник податкового органу у тексті самого відзиву прямо та безумовно визнає той факт, що належний їй транспортний засіб є моделлю Tesla Model S, але одночасно і суперечливо посилається на включення до Переліку Мінекономіки абсолютно іншої моделі автомобіля — Tesla Model S Plaid. Це, на переконання Позивача, свідчить про глибоку внутрішню колізію та суперечливість позиції Відповідача, який намагається всупереч закону покласти на неї фінансовий обов`язок сплачувати транспортний податок за параметрами стороннього автомобіля.
Позивач підкреслила, що чинний Податковий кодекс України жодним чином не зобов`язує платника податків - фізичну особу ініціювати чи проводити звірку даних, оскільки це є виключно правом громадянина. Навпаки, норми статті 21 ПКУ покладають на посадових осіб податкових органів обов`язок діяти виключно на підставі закону. Також Позивач повторно послалася на правові висновки Верховного Суду щодо обов`язковості чіткого розрізнення контролюючими органами конкретних модифікацій, підвидів та комплектацій в межах однієї загальної лінійки (марки) автомобілів при справлянні транспортного податку.
Дослідивши всі наявні в матеріалах справи письмові докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши їх у сукупності, перевіривши юридичну тотожність обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору по суті, та детально проаналізувавши чинні норми матеріального і процесуального права, суд 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - легкового автомобіля марки TESLA, моделі MODEL S (модифікація / тип кузова - загальний легкові седан), рік виготовлення - 2023, тип палива або джерело енергії - Е (електро), колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , що беззаперечно підтверджується належним та допустимим доказом, наявним у матеріалах справи, а саме: копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Згідно з відмітками у вказаному реєстраційному документі, дата першої державної реєстрації зазначеного автомобіля в Україні, як і дата поточної реєстрації за власником (Позивачем), - 01.01.2025 року.
02 жовтня 2025 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, на підставі відомостей, отриманих у порядку інформаційної взаємодії з органами, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, та в силу вимог підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, було сформовано та надіслано на податкову адресу Позивача податкове повідомлення-рішення № 1885764-2411-1305-UA46060250000025047 форми “Ф”.
Вказаним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2025 рік в сумі 2083,33 грн (дві тисячі вісімдесят три гривні 33 копійки). 
Відповідно до розрахунку, вказану суму податку нараховано за один календарний місяць (січень) 2025 року, виходячи з розрахунку: 25000,00 грн розділити на 12 місяців, що становить 2083,33 грн.
Позивач, вважаючи зазначене нарахування податкового зобов`язання протиправним та таким, що здійснене за відсутності законних підстав, скористалася своїм правом на досудове (адміністративне) врегулювання спору. Так, 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до вищого контролюючого органу - Державної податкової служби України - зі скаргою (зареєстрованою вхідним номером ДПС № 1627/С/6 від 04.03.2026), у якій просила скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 02.10.2025 року як таке, що прийняте без урахування реальних характеристик автомобіля та всупереч Переліку Міністерства економіки України.
За результатами процедури адміністративного оскарження Державною податковою службою України прийняте рішення про результати розгляду скарги від 24 квітня 2026 року за № 10717/6/99-00-06-01-02-06. Вказаним рішенням залишено скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 02.10.2025 року № 1885764-2411-1305-UA46060250000025047 - без змін. Копію зазначеного рішення Позивач одержала поштовим зв`язком 27 квітня 2026 року.
Не погоджуючись із висновками контролюючих органів, вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними через безпідставне покладення на неї обов`язку зі сплати транспортного податку за автомобіль, який не є об`єктом оподаткування у звітній період, Позивач у межах встановленого законом строку реалізувала право на судовий захист та звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним публічно-правовим відносинам, аргументам учасників справи та наявним доказам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема ті, що визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування. 
Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. 
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. 
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. 
Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3, пункту 267.4 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. 
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України). 
Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору є контролюючий орган. 
Відповідно до підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Податкове/податкові повідомлення-рішення повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, відомості про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Відповідно до підпунктів 267.6.5, 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 ПК України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт. 
Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. За об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. 
Статтею 8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” установлено з 1 січня 2025 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 8000 гривень.
Тобто, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2025 року складали 3 000 000,00 грн.
Отже, у 2025 році власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 3 000 000,00 грн, є платниками транспортного податку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика № 66), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком. 
Пунктом 2 Методики № 66 передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: середня ринкова вартість дорівнює ціні нового транспортного засобу в Україні, помноженій на коефіцієнт коригування ринкової ціни, поділений на 100.
При цьому ціна нового транспортного засобу в Україні визначається з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна та типу пального, а коефіцієнт коригування враховує строк експлуатації транспортного засобу у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року № 403.
Згідно з пунктами 3, 4 Методики № 66 джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономіки.
За правилами пункту 5 Методики № 66 ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану. 
Відповідно до пункту 6 Методики № 66 аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.
За змістом пункту 13 Методики № 66 Мінекономіки розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики № 66).
З огляду на викладене вище правове регулювання, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема, середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономіки. 
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі наданої інформації Мінекономіки про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2025 році.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20.03.2018 у справі №820/4054/17, від 12.06.2018 у справі №813/3965/17, від 06.12.2023 у справі №520/8806/18. 
Таким чином, повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі, середньоринкова вартість яких визначена Мінекономіки, і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. До повноважень відповідача не входять повноваження з приводу самостійної перевірки чи зміни визначеної Мінекономіки середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб. 
Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки Tesla, модель Model S, тип кузова - загальний легковий седан, рік випуску - 2023, тип джерела енергії - Е (електро), колір чорний, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 , дата реєстрації - 01.01.2025 року.
Суд дослідив Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2025 році, що розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України, та встановив наявність у цьому Переліку транспортних засобів марки Tesla таких моделей: Model S Plaid (до 2 років), Model X LR (до 1 року), Roadster (до 5 років), у той час як конкретна модель автомобіля Позивача - Model S - у вказаному Переліку на 2025 рік взагалі відсутня.
Слід зазначити, що модель Model S марки Tesla була об`єктом оподаткування у минулих періодах, зокрема згідно із Переліком легкових автомобілів, які підлягали оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, який розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України, що підтверджує факт виключення цієї моделі уповноваженим державним органом з під оподаткування на 2025 рік.
Варто відмітити, що належна позивачу модель автомобіля марки Tesla не є ідентичною жодній із моделей, які віднесені Мінекономіки до Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2025 році. Моделі Tesla Model S та Tesla Model S Plaid є конструктивно різними модифікаціями автомобілів із суттєвими відмінностями у потужності двигуна, ціні та комплектації. Доказів віднесення моделі автомобіля Позивача до будь-якої іншої моделі, включеної до переліку як “аналогічної”, відповідач суду не надав.
Крім того, відповідачем не надано доказів надіслання до Мінекономіки звернення про визначення середньоринкової вартості належного позивачеві автомобіля та доповнення переліку, зазначеного в абзаці першому пункту 13 Методики № 66, з метою його розміщення на офіційному веб-сайті Мінекономіки, як це визначено абзацом другим вказаного пункту.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що із наявних баз даних неможливо встановити, чи даний автомобіль належить до модифікації Plaid. Під час нарахування позивачу транспортного податку Головне управління ДПС у Львівській області безпідставно ототожнило ці дві абсолютно різні модифікації автомобілів. 
Натомість, автоматизований розрахунок вартості на сайті Мінекономіки чітко розмежовує вказані моделі та вказує, що середньоринкова вартість автомобіля Tesla Model S 2023 року випуску становить 1 469 333,69 грн, що на 50 відсотків менше від встановленої законом межі у 3 000 000,00 грн.
Беручи до уваги викладене вище, суд відмічає, що наведені твердження відповідача беззаперечно свідчать про очевидну передчасність, необґрунтованість та безпідставність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 02.10.2025 року № 1885764-2411-1305-UA46060250000025047 про нарахування грошового зобов`язання з транспортного податку. Контролюючий орган вчинив зазначені дії за повної відсутності належного, належним чином задокументованого підтвердження приналежності легкового автомобіля позивача до офіційного Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2025 податковому році.
Таким чином, враховуючи правові висновки та сталу практику Верховного Суду, а також встановлені фактичні обставини цієї адміністративної справи, суд вважає, що у Головного управління ДПС у Львівській області на день винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було жодних законних правових підстав для нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2025 рік. 
За приписами пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта платника податків. 
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. 
Згідно із вимогами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього тягар доказування не виконав, правомірності, обґрунтованості та законності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суду жодними належними засобами не довів, а наведені у відзиві аргументи повністю спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
У відповідності до положень пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.10.2025 року № 1885764-2411-1305-UA46060250000025047 прийняте Відповідачем протиправно, без урахування фактичних обставин справи, без урахування технічних характеристик та реальної середньоринкової вартості майна, а також у прямому протиріччі з нормами статті 267 Податкового кодексу України, а тому воно підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Судом встановлено, що Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір в сумі 1331,20 грн, Зазначена сума судового збору підлягає стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 02.10.2025 року № 1885764-2411-1305-UA46060250000025047 про нарахування ОСОБА_1 суми транспортного податку з фізичних осіб за 2025 рік у сумі 2083,33 грн (дві тисячі вісімдесят три гривні 33 копійки).
3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; код за ЄДРПОУ 43143039) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 22 липня 2026 року.

Суддя О.І. Коморний