Копія

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  
08 вересня 2026 року Справа № 608/2603/26 
Номер провадження3/608/800/2026 
Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Яковець Н. В. , розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і місце реєстрації АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , працюючого різноробочим ПАП «Дзвін», до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП протягом року не притягувався,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 746894 від 28 серпня 2026 року, складеного інспектором СРПП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Кузівим А. М., вбачається, що 28 серпня 2026 року о 18 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалося у висловлюванні образливими, нецензурними та принизливими словами, криком та агресивною поведінкою, внаслідок зазначених дій ОСОБА_2 було завдано шкоди психологічному здоров`ю. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що міститься відмітка у протоколі. Його неявка не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки згідно положення ч. 2 ст. 268 КУпАП участь при розгляді даної категорії справи не є обов`язковою.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними її правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, в рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Суд наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Як передбачено пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
У відповідності до пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто, вчинення насильства в сім`ї характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого, наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.
Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за своїм змістом відповідають обов`язковим елементам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його вина доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 746894 від 28.08.2026; рапорті поліцейського, письмових поясненнях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інших матеріалах справи. 
Враховуючи обставини правопорушення, особу, яка вчинила правопорушення, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-
ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173^2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України (рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106).
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом
Постанова набрала законної сили «____» ________________ 2026 року.
Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/2603/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області. 
Строк пред`явлення постанови до виконання до "08" грудня 2026 року.

Суддя Н. В. Яковець