ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 912/1850/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І., 
за участю: секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
позивача - Верхацького І.В.,
відповідача-1 - Карпенко Н.А.,
відповідача-2 - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Світловодської міської ради
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 (головуючий суддя - Вінніков С.В., судді: Андрейчук Л.В., Левшина Г.В.)
у справі №912/1850/24
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до 1. Світловодської міської ради,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут"
про стягнення 15 941 215,48 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
1. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі також - АТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Світловодської міської ради (далі також - Рада, СМР) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (далі також - ТОВ "Світловодськпобут", Товариство) про солідарне стягнення 15 941 215,48 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Світловодськпобут" неналежним чином виконує свої зобов`язання за договорами про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 23.09.2022 №54/5/1730-РЗ та №54/6/1730-РЗ, які укладені на виконання вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" (далі також - Закон №1730-VIII), пункту 11^2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та рішення Ради від 08.09.2022 №1660.
3. Позивач також вказує, що оскільки Рада 08.09.2022 ухвалила рішення №1660 "Про надання гарантій СМР виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань перед АТ "НАК "Нафтогаз України", остання є гарантом виконання зобов`язань ТОВ "Світловодськпобут" за договорами про реструктуризацію заборгованості, неналежне виконання яких є підставою для покладення на відповідачів солідарної відповідальності.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.
4. 28.09.2020 між АТ "НАК "Нафтогаз України", як постачальником, та ТОВ "Світловодськпобут", як споживачем, укладено договір №20/21-8046-БО-18 постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Природний газ, що постачається використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (пункти 1.1, 1.2 договору).
5. На виконання умов зазначеного договору, постачальником поставлено споживачу природний газ на загальну суму 13 615 918,72 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.
6. 28.09.2020 між АТ "НАК "Нафтогаз України", як постачальником, та ТОВ "Світловодськпобут", як споживачем, укладено договір №20/21-8047-КП-18 постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Природний газ, що постачається використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (пункти 1.1, 1.2 договору).
7. На виконання умов зазначеного договору, постачальником поставлено споживачу природний газ на загальну суму 6 250 878,32 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.
8. Споживачем проведені часткові оплати за вказаними договорами постачання природного газу, внаслідок чого (станом на 08.09.2022) заборгованість ТОВ "Світловодськпобут" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" становила 18 095 433,78 грн, а саме: за договором №20/21-8046-БО-18 від 28.09.2020 - 11 844 852,59 грн; за договором №20/21-8047-КП-18 від 28.09.2020 - 6 250 581,19 грн.
9. Товариство зверталось до позивача з листом №112 від 20.01.2022 (вх. №168/21-22 від 24.01.2022) в якому вказувало, що на виконання вимог Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" ТОВ "Світловодськпобут" внесено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, утвореною станом на 01.06.2021, у зв`язку з чим просило врегулювати заборгованість за спожитий природний газ шляхом укладання договорів реструктуризації заборгованості за природний газ, згідно з типовим договором про реструктуризацію заборгованості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №222 від 29.03.2017 (зі змінами), за договорами №20/21-8046-БО-18 від 28.09.2020 у сумі 11 844 852,59 грн терміном на 84 календарні місяці, №20/21-8047-КП-18 від 28.09.2020 у сумі 6 250 581,19 грн терміном на 72 календарні місяці.
10. В подальшому, розглянувши лист генерального директора ТОВ "Світловодськпобут" №931 від 29.07.2022, та з метою забезпечення стабільної роботи Товариства щодо надання якісних послуг з постачання теплової енергії на території міста Світловодськ, керуючись статтею 143 Конституції України, пунктом 22 частини першої статті 26, статтею 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", частинами другою, четвертою статті 5 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", постановою Кабінету Міністрів України №222 від 29.03.2017 "Про затвердження типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, теплову енергію", прийнято рішення СМР Кіровоградської області №1660 від 08.09.2022 "Про надання гарантій СМР виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань перед АТ "НАК "Нафтогаз України", яким, зокрема, вирішено:
1) гарантувати виконання зобов`язання ТОВ "Світловодськпобут" щодо заборгованості в сумі 18 095 433,78 грн, яка підлягає реструктуризації. Строк гарантії - 84 календарних місяців з дня укладення відповідного договору;
2) ТОВ "Світловодськпобут":
- укласти договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, теплову енергію;
- забезпечити здійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, теплову енергію.
11. З урахуванням прийнятого Радою рішення, між АТ "НАК "Нафтогаз України", як кредитором, та ТОВ "Світловодськпобут", як боржником, укладено: 
- договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022, згідно з яким кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредитної заборгованості за спожитий природний газ, що утворилась у боржника перед кредитором станом на 01.06.2021 та непогашена станом на 30.06.2022 згідно з договором №20/21-8047-КП-18 від 28.09.2020, шляхом розстрочення на 84 календарних місяців без відстрочення її погашення. До складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0,00 грн, нараховані на заборгованість, та підтверджені судовими рішеннями. Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1 договору, становить 6 250 581,19 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною (додаток №1). Боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену у пункті 3 договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід`ємною частиною (додаток №2), не пізніше останнього числа відповідного місяця (пункти 1, 2, 3, 4 договору);
- договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022, згідно з яким кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредитної заборгованості за спожитий природний газ, що утворилась у боржника перед кредитором станом на 01.06.2021 та непогашена станом на 30.06.2022 згідно з договором №20/21-8046-БО-18 від 28.09.2020, шляхом розстрочення на 84 календарних місяців без відстрочення її погашення. До складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0,00 грн, нараховані на заборгованість, та підтверджені судовими рішеннями. Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1 договору, становить 11 844 852,59 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною (додаток №1). Боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену у пункті 3 договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід`ємною частиною (додаток №2), не пізніше останнього числа відповідного місяця (пункти 1, 2, 3, 4 договору).
12. Згідно з додатком №1 "Акт звіряння розрахунків станом на 30.06.2022" до договору №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 за результатами звіряння рахунків і документів заборгованість ТОВ "Світловодськпобут" становить 6 250 581,19 грн, а у додатку №2 до договору "Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ" до договору № 54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 сторони погодили, що сума щомісячного платежу, який підлягає перерахуванню з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора становить: у період з вересня 2022 по липень 2029 - 74 411,68 грн; у серпні 2029 - 74 411,75 грн.
13. Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 з додатками №№1, 2 підписані та скріплені печатками ТОВ "Світловодськпобут" та АТ "НАК "Нафтогаз України".
14. Згідно з додатком №1 "Акт звіряння розрахунків станом на 30.06.2022" до договору №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 за результатами звіряння рахунків і документів заборгованість ТОВ "Світловодськпобут" становить 11 844 852,59 грн, а у додатку №2 "Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ" до договору №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 сторони погодили, що сума щомісячного платежу, який підлягає перерахуванню з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора становить: у період з вересня 2022 по липень 2029 - 141 010,15 грн, у серпні 2029 - 141 010,14 грн.
15. Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 з додатками №№1, 2 підписані та скріплені печатками ТОВ "Світловодськпобут" та АТ "НАК "Нафтогаз України".
16. Згідно з пунктами 9, 10 договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 23.09.2022 виконання зобов`язань боржника забезпечується рішенням Ради №1660 від 08.09.2022 "Про надання гарантій СМР виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань перед АТ "НАК "Нафтогаз України", яка гарантує виконання боржником зобов`язань за договором на суму заборгованості, що підлягає реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої здійснюється за рахунок видатків державного бюджету). Забезпечення, зазначене в пункті 9 цього договору, обмежується сумою заборгованості, яка становить 6 250 581,19 грн / 11 844 852,59 грн.
17. Зі змісту пункту 11 вказаних договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 23.09.2022 вбачається, що за повне або часткове нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів, кредитор має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором, нараховувати на непогашену суму заборгованості неустойку (штраф, пеню), проценти річних, інфляційні нарахування. У разі розірвання договору з причин, визначених цим пунктом, або дострокового погашення заборгованості кредитор повинен письмово повідомити про це Мінрегіону протягом п`яти робочих днів з дати розірвання або припинення дії договору.
18. У листопаді 2023 року Рада звернулась до позивача з листом №01-27/86/1 від 23.11.2023 про надання інформації щодо заборгованості ТОВ "Світловодськпобут" за договорами реструктуризації станом на 01.11.2023 та зазначення точної суми заборгованості.
19. У відповідь на зазначене звернення позивач повідомив Раду листом №39/7-2165-23 від 24.11.2023, що станом на 01.11.2023 залишок заборгованості за договором №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 становить 5 506 464,39 грн, за договором №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 - 10 434 751,09 грн, в той же час сума простроченої заборгованості за договором №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 становить - 297 646,72 грн, за договором №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 - 564 040,60 грн, що перевищує суму тримісячних платежів (прострочення становить 4 місяці) відповідно до графіків погашення заборгованості.
20. У грудні 2023 року позивач звертався до Ради із листом №39/7-2225-23 від 08.12.2023 щодо погашення заборгованості за договорами реструктуризації, у якому, зокрема, зазначав, що станом на 07.12.2023 прострочена заборгованість боржника згідно з графіками погашення заборгованості перевищує суму тримісячних платежів (становить 5 місяців), а загальна сума простроченої заборгованості становить 1 077 109,15 грн, ураховуючи таке вимагав вжити невідкладних заходів щодо погашення простроченої заборгованості та повного і своєчасного виконання умов укладених договорів про реструктуризацію заборгованості.
21. У подальшому Рада повторно звернулась до позивача із листом №01-41/206/1 від 20.12.2023 про надання інформації щодо наявної у ТОВ "Світловодськпобут" заборгованості по договорам реструктуризації №№54/5/1730-Р3, 54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 окремо станом на 01.01.2024.
22. У відповідь на це звернення позивач повідомив Раду листом №39/7-57-24 від 08.01.2024, що сума простроченої заборгованості відповідно до графіків погашення заборгованості становить: за договором №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 - 446 470,08 грн, за договором №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 - 846 060,90 грн, що перевищує суму тримісячних платежів (становить 6 місяців).
23. У березні 2024 року позивач звернувся до ТОВ "Світловодськпобут" з вимогами №39/7-284-24 від 15.03.2024 та №39/7-285-2 від 15.03.2024 про сплату заборгованості в сумі 5 506 464,39 грн за договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 та заборгованості в сумі 10 434 751,09 грн за договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022, у яких наголошував, серед іншого, що з вересня 2022 року по лютий 2024 року згідно з графіками погашення заборгованості Товариство мало сплатити: за договором №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 - 1 339 410,24 (74 411,68 * 18 міс), але здійснило розрахунки тільки в сумі 744 116,80 грн; за договором №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 - 2 538 182,70 грн (141 010,15 * 18 міс), але здійснило розрахунки тільки в сумі 1 410 101,50 грн.
24. Посилаючись на приписи норми частини п`ятої статті 5 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та умови пунктів 11 договорів №№54/5/1730-Р3, 54/6/1730-Р3 від 23.09.2022, позивач вимагав сплатити суму заборгованості протягом 7 днів з дня отримання вимог АТ "НАК "Нафтогаз України" №39/7-284-24 від 15.03.2024 та №39/7-285-24 від 15.03.2024.
25. У відповідь на зазначені вище звернення ТОВ "Світловодськпобут" листами №732 від 26.03.2024, №733 від 26.03.2024 повідомило позивача, що станом на дату надання відповіді останній не може задовольнити вимоги щодо сплати заборгованості, оскільки на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках Товариства, приватним виконавцем у виконавчому провадженні накладено арешт, внаслідок чого Товариство не може самостійно розпоряджатись власними коштами та здійснити погашення боргу.
26. Позивач звернувся до Ради та Товариства з вимогами №39/7-420-24 від 25.04.2024 та №39/7-421-24 від 25.04.2024 про сплату заборгованості в сумі 5 506 464,39 грн за договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/5/1730-Р3 від 23.09.2022 (станом на 01.03.2024 сума простроченої заборгованості боржника становила 595 293,44 грн, що відповідає сумі платежів за 8 місяців згідно з графіком погашення заборгованості) та заборгованості в сумі 10 434 751,09 грн за договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №54/6/1730-Р3 від 23.09.2022 (станом на 01.03.2024 сума простроченої заборгованості боржника становила 595 293,44 грн, що відповідає сумі платежів за 8 місяців згідно з графіком погашення заборгованості).
27. За змістом вказаних вимог ТОВ "Світловодськпобут" взяті на себе зобов`язання за договорами реструктуризації не виконало, що зумовило звернення позивача до Ради як особи, яка виступила гарантом виконання зобов`язань за договорами №№ 54/5/1730-Р3, 54/6/1730-Р3 від 23.09.2022, та, відповідно, кредитор вимагав сплати суми заборгованості протягом 7 днів з дня отримання вимог №39/7-420-24 від 25.04.2024 та №39/7-421-24 від 25.04.2024.
28. У відповідь на ці звернення позивача, Рада у листі №01-35/127/1 від 13.05.2024, повідомила про відсутність свого обов`язку зі сплати заборгованості Товариства.
29. Згідно з листом №17466/25/10-24 від 20.09.2024 Міністерства розвитку громад та територій України станом на 20.09.2024 ТОВ "Світловодськпобут" перебуває у реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.
30. Враховуючи наведене, позивач вказував, що набув право на дострокове стягнення непогашеної заборгованості у сумі 15 941 215,48 грн за договорами реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ №№54/5/1730-Р3, 54/6/1730-Р3 від 23.09.2022, з Товариства, як боржника, та Ради, як гаранта виконання зобов`язань боржника, які несуть солідарну відповідальність перед позивачем.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.
31. Господарський суд Кіровоградської області рішенням від 05.11.2024 у справі №912/1850/24 провадження в частині стягнення 10 000 грн заборгованості закрив. Позов задовольнив частково. Стягнув з ТОВ "Світловодськпобут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 15 931 215,48 грн боргу та 191 174,59 грн судового збору. У задоволенні позовних вимог до СМР відмовив.
32. Рішення суду першої інстанції мотивовано таким:
- зважаючи на те, що нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості станом на 30.06.2024 тривало більше 3 місяців, позивач скористався правом на дострокове стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором від 23.09.2022 №54/5/1730-Р3 в сумі 5 506 464,39 грн та за договором від 23.09.2022 №54/6/1730-Р3 в сумі 10 434 751,09 грн;
- наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, яким гарантовано виконання зобов`язання ТОВ "Світловодськпобут" щодо заборгованості в сумі 18 095 433,78 грн, яка підлягає реструктуризації, строк гарантії - 84 календарних місяців з дня укладення відповідного договору, не є достатньою правовою підставою вважати, що зобов`язання відповідача-2. забезпечені гарантією відповідача-1. Позаяк в будь-якому випадку в результаті прийняття відповідачем-1 зазначеного рішення виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, які мають бути врегульовані правочином, укладеним між учасниками таких правовідносин та погодженим зі СМР. І таке погодження передбачено Типовим договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затвердженим Кабінетом Міністрів України;
- як вбачається зі змісту договорів від 23.09.2022 №54/5/1730-Р3 та від 23.09.2022 №54/5/1730-Р3 про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, останні відповідачем-1 не підписувалися і не погоджувалися. Відсутність погодження відповідачем-1 умов договорів з виконання зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості теплопостачальної або теплогенеруючої організації, включеної до реєстру, виключає можливість виникнення відповідних зобов`язань за такими договорами у СМР;
- навіть за умови підписання чи погодження відповідачем-1 вищезазначених договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ такі договори не містять правових наслідків саме для відповідача-1 невиконання умов таких договорів відповідачем-2;
- положення параграфу 4 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) не підлягають застосуванню у цих правовідносинах, оскільки відповідач-1 не є банківською чи іншою фінансовою установою;
- правовідносини між позивачем і відповідачем-1 знаходяться поза межами цивільних прав, оскільки останні належним чином не врегульовані ані актами цивільного законодавства, ні договором (договорами);
- системний аналіз статей 540 та 541 ЦК дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. У даному випадку, а ні законом, а ні договором (договорами) солідарний обов`язок відповідачів не визначений;
- в ході розгляду справи відповідач-2 не заперечив наявність заборгованості за вказаними договорами про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, 01.10.2024 надав докази часткової сплати 30.09.2024 заборгованості на загальну суму 10 000, 00 грн, вказана обставини не заперечена позивачем, у зв`язку з чим в частині стягнення заборгованості у розмірі 10 000,00 грн відсутній спір.
33. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 22.10.2025 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2024 у справі №912/1850/24 змінив, виклавши його мотивувальну частину в редакції постанови, а резолютивну частину в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" та Світловодської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" борг у сумі 15 931 215,48 (п`ятнадцять мільйонів дев`ятсот тридцять одну тисячу двісті п`ятнадцять) грн 48 коп., про що видати наказ. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 95 587,30 (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 30 коп. судового збору за подання позовної заяви та 286 761,88 (двісті вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят одну) грн 88 коп. за подання апеляційної скарги, про що видати наказ. Повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЄДРПОУ 20077720, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601) із Державного бюджету України судовий збір в розмірі 95 587,30 (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 30 коп. сплачений ним при поданні позову". Провадження у справі в частині стягнення 10 000,00 грн заборгованості закрити.".
34. Постанова апеляційного суду мотивована таким:
- рішенням Ради "Про надання гарантій СМР виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань перед АТ "НАК "Нафтогаз України" №1660 від 08.09.2022 вирішено, зокрема, гарантувати виконання зобов`язання Товариства перед позивачем щодо заборгованості в сумі 18 095 433,78 грн, яка підлягає реструктуризації, зі строком гарантії 84 календарних місяців з дня укладення відповідного договору. Під час прийняття рішення Рада керувалась Законом "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом № 1730-VIII, а також постановою Кабінету Міністрів України №222 від 29.03.2017 "Про затвердження типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, теплову енергію", що випливає зі змісту рішення. Вчинення таких дій свідчить про спрямованість Ради на досягнення з Товариством мети щодо реструктуризації наявної у нього заборгованості, прийняття солідарного обов`язку з її погашення, а також забезпечення стабільної роботи Товариства в частині надання якісних послуг з постачання теплової енергії на території міста Світловодськ;
- можливість застосування інституту солідарної відповідальності у правовідносинах, що склалися між сторонами спору, підтверджується як змістом прийнятого Радою рішення, так й нормами статті 5 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та пункту 11^2 розділу V Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", у зв`язку з чим апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 15 931 215,48 грн;
- оскільки заява про визнання позову від 01.10.2024 подана Товариством до розгляду справи по суті (ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2024 у справі №912/1850/24 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2024), то з Товариства на користь позивача підлягає стягненню 95 587,30 грн судового збору за подання позовної заяви, а решта судового збору у сумі 95 587,30 грн сплаченого позивачем за подання позову підлягає поверненню з Державного бюджету України.
35. Верховний Суд постановою від 05.03.2026 у справі №912/1850/24 касаційну скаргу СМР на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025 у справі №912/1850/24 задовольнив частково. Касаційну скаргу ТОВ "Світловодськпобут" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025 у справі №912/1850/24 задовольнив частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025 у справі №912/1850/24 скасував. Справу №912/1850/24 передав на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
36. Постанова Верховного Суду мотивована таким:
- норми ЦК передбачають, що забезпечення виконання зобов`язання встановлюється договором або законом;
- з огляду на наведене вище правове регулювання спірних відносин, суд апеляційної інстанцій у цій справі перш за все мав встановити таке:
- чи виступає Рада у спірних правовідносинах гарантом виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань за договорами реструктуризації за механізмом, передбаченими Законом №1730-VIII;
- який обсяг зобов`язань має Рада як гарант за механізмом, передбаченим Законом №1730-VIII, з чого саме походить цей обсяг зобов`язань;
- чи має Рада статус боржника у спірних правовідносинах з огляду на положення Закону №1730-VIII;
- чи визначений порядок виконання зобов`язань органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним згідно з цим Законом, яке забезпечується гарантійним механізмом у вигляді прийняття відповідного рішення таким органом;
- чи передбачений законом або іншим актом законодавства солідарний обов`язок органу місцевого самоврядування та суб`єкта приватної форми власності щодо зобов`язань останнього з неналежного виконання умов договорів реструктуризації заборгованості;
- чи рішення Ради від 08.09.2022 №1660 у розумінні положень статей 546-548, 553 ЦК є правочином, згідно з яким Рада прийняла на себе обов`язок забезпечити/гарантувати виконання ТОВ "Світловодськпобут" своїх зобов`язань перед АТ "Нафтогаз України" з погашення заборгованості, і якщо це забезпечення, то його суть (порука, гарантія тощо);
- чи виникає у органу місцевого самоврядування грошове зобов`язання перед кредитором без укладення окремого договору про забезпечення, передбаченого чинним законодавством, з огляду на те, що відповідач-2 не є комунальним підприємством.
37. За результатом нового розгляду, Центральний апеляційний господарський суд постановою від 13.05.2026 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2024 у справі №912/1850/24 змінив, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:
"Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (код ЄДР 31678853) та Світловодської міської ради (код ЄДРПОУ 35825788) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЄДРПОУ 20077720) 15 931 215,48 грн (п`ятнадцять мільйонів дев`ятсот тридцять одну тисячу двісті п`ятнадцять грн 48 к.) заборгованості. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (код ЄДР 31678853) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЄДРПОУ 20077720) судовий збір за подання позову у розмірі 47 793,65 грн (сорок сім тисяч сімсот дев`яносто три грн 65 к.). Стягнути з Світловодської міської ради (код ЄДРПОУ 35825788) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЄДРПОУ 20077720) судовий збір за подання позову у розмірі 47 793,65 грн (сорок сім тисяч сімсот дев`яносто три грн 65 к.). Повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЄДРПОУ 20077720) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, у сумі 95 587,30 грн. Провадження у справі в частині стягнення 10 000 грн заборгованості у зв`язку з відсутністю предмета спору закрити.".
38. Постанова апеляційного суду мотивована таким:
- аналізуючи питання, чи виступає СМР гарантом виконання зобов`язань за договорами реструктуризації, апеляційний господарський суд зазначає, що спеціальним законодавчим актом ,частиною четвертою статті 5 Закону №1730-VIII, прямо передбачено такий самостійний гарантійний механізм, як прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, на території якого провадить ліцензовану діяльність організація некомунальної форми власності;
- на виконання цієї норми та пункту 11^2 Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", Рада прийняла Рішення від 08.09.2022 №1660, яким добровільно та офіційно з власної ініціативи встановила гарантію для ТОВ "Світловодськпобут". Відтак, Рада є повноправним суб`єктом забезпечувальних правовідносин за спеціальним механізмом Закону №1730-VIII;
- прийняття рішення органом місцевого самоврядування за Законом №1730-VIII є окремим, самостійним, непойменованим видом забезпечення виконання зобов`язань в розумінні частини другої статті 546 ЦК. Будучи за своєю формою актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, за матеріально-правовим змістом воно становить односторонній письмовий правочин (стаття 202 ЦК), спрямований на виникнення цивільних забезпечувальних обов`язків для самої Ради. Оскільки зміст забезпечувального зобов`язання відповідача-1 за своєю правовою суттю та наслідками є аналогічним до майнового поручительства, до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою (статті 543, 554 ЦК), що виключає необхідність додаткового підписання класичного договору поруки;
- обов`язкове погодження умов реструктуризації з органом місцевого самоврядування та дотримання жорстких процедур погодження стосується виключно підприємств державної та комунальної форм власності;
- ані Закон №1730-VIII, ані Закон "Про місцеве самоврядування в Україні" не містять обов`язку Ради щодо укладення додаткового (окремого) цивільно-правового правочину із кредитором у розумінні статей 553, 560 ЦК. Спеціальна норма статті 5 Закону №1730-VIII визначає прийняття відповідного рішення ОМС як самостійний та достатній гарантійний механізм. Вимога щодо обов`язкової наявності окремого договору у даному випадку є надмірним формалізмом, що суперечить меті Закону №1730-VIII щодо швидкого врегулювання заборгованості в енергетичній сфері;
- обсяг зобов`язань Ради як гаранта чітко визначений у пункті 1 її власного Рішення №1660 від 08.09.2022 і становить 18 095 433,78 грн (сума заборгованості, що підлягає реструктуризації) зі строком дії гарантії 84 календарних місяці;
- Рада набула статусу боржника у спірних правовідносинах відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону №1730-VIII та умов пункту 11 договорів реструктуризації, повне або часткове нездійснення платежів боржником у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів, дає кредитору право на дострокове стягнення всієї суми;
- за відсутності у положеннях Закону №1730-VIII умов щодо обов`язковості укладання окремого правочину у разі коли орган місцевого самоврядування ухвалив рішення щодо надання постачальнику природного газу гарантій виконання/забезпечення належного виконання теплопостачальною або теплогенеруючою організацією, включеною до реєстру, своїх зобов`язань перед постачальником природного газу за договором реструктуризації заборгованості, відтак у спірних відносинах із Радою положення частин четвертої та п`ятої статті 5 Закону №1730-VIII має тлумачитися на користь постачальника природного газу;
- оскільки заява про визнання позову від 01.10.2024 подана відповідачем-2 до розгляду справи по суті (ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2024 у справі №912/1850/24 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2024), також з урахуванням того, що суд дійшов висновків про солідарне стягнення основної заборгованості, то підлягає зміні і розподіл решти 50% збору пропорційно до задоволених вимог у відповідності до пункту 2 частини першої статті 129Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК). Відтак з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню 47 793,65 грн та з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню 47 793,65 грн судового збору за подання позовної заяви, а решта у сумі 95 587,30 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, що свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги Товариства в частині необхідності зміни процесуального рішення місцевого суду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи іншої сторони.
39. Рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 та залишити в силі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2024 у справі №912/1850/24 в частині відмови у позові до СМР; судові витрати покласти на позивача.
40. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини четвертої статті 5 Закону №1730-VIII, а саме щодо: (1) можливості тлумачення рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого на виконання частини четвертої статті 5 Закону №1730-VIII, як цивільно-правового правочину; (2) можливості прирівнювання такого рішення до договору поруки, гарантії або іншого способу забезпечення виконання зобов`язання; (3) виникнення у органу місцевого самоврядування солідарного цивільно-правового обов`язку виключно на підставі прийнятого рішення ради без укладення договору у формі цивільного правочину; (4) застосування частин шостої та сьомої статті 5 Закону №1730-VIII до правовідносин із приватними суб`єктами господарювання; (5) співвідношення публічно-правового характеру рішення органу місцевого самоврядування та приватноправових наслідків у вигляді майнової (солідарної) відповідальності; (6) можливості покладення на орган місцевого самоврядування обов`язку зі сплати боргу приватного підприємства без дотримання вимог статей 553- 559 ЦК та статті 17 Бюджетного кодексу України.
41. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, зазначаючи про безпідставність викладених у скарзі доводів, просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувану постанову залишити без змін.
42. Позивач вважає, що висновки суду апеляційної інстанції щодо солідарного обов`язку відповідачів ґрунтуються на положеннях статей 541, 543, 554 ЦК. Зокрема, щодо солідарного обов`язку Ради, який виник у випадку, встановленому законом. Такий висновок у повній мірі узгоджується з положеннями спеціальних норм законодавства, що регулюють виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації, включеної до реєстру - положень статті 5 Закону №1730-VIII в силу прямої вказівки його положень, зокрема, шляхом прийняття відповідного рішення.
43. 28.07.2026 Рада подала клопотання, в якому просила долучити до матеріалів справи копію рішення №3458 "Про втрату чинності рішення Світловодської міської ради від 08.09.2022 № 1660 "Про надання гарантій Світловодської міської ради виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".
44. У судовому засіданні 29.07.2026 колегія суддів протокольною ухвалою залишила зазначене вище клопотання Ради без задоволення, оскільки відповідно до частини другої статті 300 ГПК суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Позиція Верховного Суду.
45. Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вказівок, які містилися у пункті 8.47 постанови Верховного Суду у цій справі від 05.03.2026, а також доводів касаційної скарги, щодо якої здійснюється цей касаційний перегляд, у зв`язку із вирішенням цієї справи перед Судом постали такі питання:
1) чи виступає Рада у спірних правовідносинах гарантом виконання ТОВ "Світловодськпобут" зобов`язань за договорами реструктуризації за механізмом, передбаченими Законом №1730-VIII? І якщо так то який обсяг зобов`язань Ради як гаранта?;
2) яка правова природа рішення Ради від 08.09.2022 №1660 та чи може таке рішення бути підставою виникнення у органу місцевого самоврядування солідарного цивільно-правового обов`язку ?;
3) чи може виникнути у органу місцевого самоврядування грошове зобов`язання перед кредитором без укладення окремого договору про забезпечення?;
4) чи можуть застосовуватися приписи частин шостої - сьомої статті 5 Закону №1730-VIII до правовідносин із приватними суб`єктами господарювання ?;
5) чи може виникнути зобов`язання у органу місцевого самоврядування за процедурою встановленою статтею 5 Закону №1730-VIII без затвердження відповідних видатків в місцевому бюджеті? 
46. Надаючи відповідь на наведені питання колегія суддів зазначає таке.
47. Щодо першого питання.
48. Спірні правовідносини виникли в межах процедури врегулювання заборгованості, яка має спеціальний правовий режим. Так, 30.11.2016 набув чинності Закон №1730-VIII, яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення. 
49. Учасники процедури врегулювання заборгованості, у відповідності до частини першої статті 1 вказаного Закону, це підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу, оператор газотранспортної системи та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, оператори газорозподільних систем, електропостачальники або оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
50. Згідно зі статтею 2 Закону №1730-VIII його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію. 
51. Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1730-VIII реструктуризації підлягають кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 01.06.2021 для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також заборгованість за послуги з розподілу і транспортування природного газу та кредиторська заборгованість теплопостачальних організацій перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг споживачам, які утворилися станом на 01.06.2021 (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість). 
52. Згідно з частинами другою, третьою статті 5 Закону №1730-VIII реструктуризація заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення шляхом розстрочення: 
- на 72 календарні місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору - у разі відсутності забезпечення виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості будь-яким видом забезпечення, передбаченим законодавством України, якщо загальний обсяг заборгованості такої теплопостачальної або теплогенеруючої організації за спожитий природний газ, яка підлягає реструктуризації відповідно до цього Закону, не перевищує 10 мільйонів грн;
- на 84 календарні місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору, за умови забезпечення виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості на суму реструктуризації згідно з частиною четвертою цієї статті. 
На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону. 
53. Частиною четвертою статті 5 Закону №1730 унормовано, що виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації, включеної до реєстру, за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним згідно з цим Законом, забезпечується застосуванням одного або декількох гарантійних механізмів, а саме: 
- надання учасниками процедури врегулювання заборгованості фінансових та/або інших гарантій на суму реструктуризації (крім суми заборгованості, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету) або будь-якого виду забезпечення, передбаченого законодавством України, за згодою сторін;
- прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування (військовоцивільною/військовою адміністрацією), що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, або органом місцевого самоврядування (військовоцивільною/військовою адміністрацією), на території якого провадять ліцензовану господарську діяльність теплопостачальна та/або теплогенеруюча організації некомунальної форми власності на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області або громади, здійснюючи постачання теплової енергії та надання споживачам цієї територіальної громади послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. 
54. Пунктом 11^2 Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" установлено, що тимчасово, на період процедури урегулювання заборгованості згідно із Законом "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" органи місцевого самоврядування можуть виступати гарантами виконання зобов`язань за договорами реструктуризації заборгованості, укладеними відповідно до статей 5 і 6 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, але при цьому провадять ліцензовану господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області або громади, здійснюють постачання теплової енергії та надання відповідних послуг споживачам.
55. Аналізуючи питання щодо того, чи виступає Рада у спірних правовідносинах гарантом виконання зобов`язань за договорами реструктуризації, колегія суддів зазначає, що спеціальним законодавчим актом - частиною четвертою статті 5 Закону №1730-VIII прямо передбачено такий самостійний гарантійний механізм, як прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, на території якого провадить ліцензовану діяльність організація некомунальної форми власності.
56. На виконання цієї норми та пункту 11-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", Рада прийняла рішення від 08.09.2022 №1660, яким добровільно встановила гарантію для ТОВ "Світловодськпобут" перед позивачем. Відтак, Рада є суб`єктом забезпечувальних правовідносин за спеціальним механізмом Закону №1730-VIII.
57. При цьому колегія суддів враховує, що зі змісту частини четвертої статті 5 Закону №1730 вбачається, що законодавець передбачив альтернативність гарантійних механізмів забезпечення виконання зобов`язань за договором реструктуризації. 
58. Зазначена норма встановлює можливість застосування одного або декількох механізмів, серед яких - як надання фінансових чи інших гарантій учасниками процедури врегулювання заборгованості, так і прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування. 
59. Отже, цей нормативно-правовий акт не покладає на орган місцевого самоврядування безумовного та імперативного обов`язку приймати на себе обов`язок за договорами реструктуризації ухвалюючи відповідне рішення у кожному випадку звернення теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації. 
60. Тобто, у спірних правовідносинах міська рада була наділена правом самостійно вирішувати питання щодо надання гарантії за договором реструктуризації, здійснюючи оцінку умов забезпечення (суми заборгованості, строку зобов`язань тощо), фінансової спроможності місцевого бюджету та доцільності прийняття такого рішення.
61. Щодо обсягу зобов`язань Ради, колегія суддів зазначає таке.
62. Як вбачається зі змісту рішення Ради від 08.09.2022 №1660, цим рішенням вирішено, зокрема:
- гарантувати виконання зобов`язання ТОВ "Світловодськпобут" щодо заборгованості в сумі 18 095 433,78 грн, яка підлягає реструктуризації. Строк гарантії - 84 календарних місяців з дня укладення відповідного договору;
- ТОВ "Світловодськпобут": укласти договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, теплову енергію.
63. Отже, обсяг взятих на себе зобов`язань Радою як гарантом чітко визначений у пункті 1 її власного рішення №1660 від 08.09.2022 і становить 18 095 433,78 грн (сума заборгованості, що підлягає реструктуризації) зі строком дії гарантії 84 календарних місяці. Цей обсяг повністю кореспондується з пунктами 9 та 10 договорів про реструктуризацію заборгованості від 23.09.2022 №54/6/1730-Р3 та №54/5/1730-Р3, куди реквізити рішення №1660 були включені як невід`ємна частина та ліміт забезпечення. На момент звернення з позовом, з урахуванням часткових виплат, обсяг невиконаного гарантованого зобов`язання (предмет спору) склав 15 931 215,48 грн, що підтверджено матеріалами справи. 
64. Щодо другого питання.
65. Статтею 546 ЦК встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
66. Частиною першою статті 553 ЦК визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. 
67. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК).
68. Порука - це вид забезпечення виконання зобов`язання, за яким третя особа (поручитель) гарантує кредитору виконання боржником його обов`язку. Має договірний (добровільний) характер, що встановлюється за ініціативою поручителя, який добровільно гарантує кредитору виконання боржником його обов`язку та оформлюється письмово за якими саме зобов`язаннями, у якому обсязі та за яких умов поручитель зобов`язаний провести таке виконання на користь кредитора.
69. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК). 
70. Відповідно до частини першої статті 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
71. Аналізуючи правову природу рішення Ради від 08.09.2022 №1660, колегія суддів зазначає, що цей акт за своїм матеріально-правовим змістом є одностороннім письмовим правочином (стаття 202 ЦК). Прийняття такого рішення в порядку Закону №1730-VIII становить свідоме та добровільне волевиявлення органу місцевого самоврядування, спрямоване на самостійне взяття на себе цивільних забезпечувальних зобов`язань. Оскільки Рада у такий спосіб добровільно погодилася на юридичні наслідки, аналогічні майновому поручительству, до відносин сторін у силу закону застосовуються статті 543, 554 ЦК.
72. Зазначене рішення ради є чинним, містить усі істотні умови забезпечувального правочину (предмет гарантії - сплата боржником реструктуризованої заборгованості, обсяг гарантійних зобов`язань - на загальну суму 18 095 433,78 грн, порядок їх виконання - протягом 84 місяців), а тому, з моменту підписання договорів реструктуризації та настання факту його невиконання боржником, абстрактна "воля" Ради трансформувалася в чинне фінансове зобов`язання (правочин), що є належним юридичним фактом для виникнення відповідальності за статтями 543, 554 ЦК.
73. При цьому колегія суддів враховує, що частинами першою, другою статті 11 ЦК встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
74. Відповідно до частини третьої статті 202 ЦК одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
75. Колегія суддів зазначає, що відсутність терміну "односторонній правочин" у тексті статті 541 ЦК не виключає його як підставу виникнення солідарного обов`язку. Односторонній правочин є різновидом юридичного факту (акту волевиявлення), який через приписи закону або через свідоме вираження волі здатний породити солідарне зобов`язання для особи, яка його вчинила.
76. Оскільки у спірних правовідносинах Рада шляхом прийняття відповідного акта волевиявлення добровільно взяла на себе зобов`язання гарантувати належне виконання Товариством умов договорів реструктуризації заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що неналежне виконання боржником зазначених обов`язків, є підставою для виникнення у Ради забезпечувального зобов`язання перед кредитором.
77. Щодо третього та четвертого питання.
78. Закон №1730-VIII прямо передбачає можливість надання органу місцевого самоврядування гарантії за зобов`язаннями юридичних осіб приватної форми власності, однак не містить детального процедурного регулювання порядку виконання гарантійних зобов`язань. Водночас така законодавча прогалина не може тлумачитися як відсутність правового механізму їх реалізації або як підстава для звільнення міської ради від обов`язку їх виконання, оскільки відповідний обов`язок прямо випливає зі змісту цього Закону та прийнятого на його виконання рішення ради.
79. Ухвалюючи Закон №1730-VIII та Закон "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", держава надала можливість теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям, а також підприємствам централізованого водопостачання і водовідведення скористатися певним механізмом реструктуризації кредиторської заборгованості, зокрема, і перед постачальником природного газу (у спірних відносинах позивач). 
80. Положеннями статті 5 Закон №1730-VIII держава надала можливість постачальнику природного газу при укладанні договору реструктуризації заборгованості отримати певні гарантії та забезпечення належного виконання своїх зобов`язань теплопостачальною або теплогенеруючою організації, включеною до реєстру, зокрема шляхом прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення.
81. При цьому, спеціальний закон не містить вимог щодо додаткової формалізації гарантійних механізмів через укладення двостороннього договору, якщо орган місцевого самоврядування вже висловив свою волю у формі рішення.
82. З огляду на викладене вище, оскільки ані Закон №1730-VIII, ані Закон "Про місцеве самоврядування в Україні" не містять обов`язку органу місцевого самоврядування щодо укладення додаткового (окремого) цивільно-правового правочину із кредитором у розумінні статей 553, 560 ЦК, а спеціальна норма статті 5 Закону №1730-VIII визначає прийняття відповідного рішення Радою як самостійний та достатній гарантійний механізм, вимога щодо обов`язкової наявності окремого договору у даному випадку є надмірним формалізмом, що суперечить меті Закону №1730-VIII щодо швидкого врегулювання заборгованості в енергетичній сфері.
83. Крім того колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), яка полягає в тому, що у випадку, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для осіб. Тобто, норми законодавства завжди трактуються на користь особи.
84. Отже, за відсутності у положеннях Закону №1730-VIII умов щодо обов`язковості укладання окремого правочину у разі, коли орган місцевого самоврядування ухвалив рішення щодо надання постачальнику природного газу гарантій виконання/забезпечення належного виконання теплопостачальною або теплогенеруючою організацією, включеною до реєстру, своїх зобов`язань перед постачальником природного газу за договором реструктуризації заборгованості, у спірних відносинах із Радою положення частин четвертої та п`ятої статті 5 Закону №1730-VIII мають тлумачитися на користь постачальника природного газу.
85. Крім того колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах підлягає врахуванню принцип "заборони суперечливої поведінки".
86. Прийнявши рішення від 08.09.2022 №1660, яким чітко визначено обсяг гарантійних зобов`язань та строк їх дії, Рада сформувала у позивача (кредитора) обґрунтовані й правомірні очікування щодо забезпечення боргу за майбутнім договором реструктуризації. Подальша відмова Ради від виконання гарантійних функцій суперечить її ж попередній поведінці й спрямована на ухилення від виконання публічно задекларованого обов`язку.
87. Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про відсутність погодження договорів реструктуризації з Радою, оскільки по-перше, обов`язкове погодження умов реструктуризації з органом місцевого самоврядування, відповідно до частини шостої статті 5 Закону №1730-VIII, передбачено виключно для підприємств державної та комунальної форм власності, натомість ТОВ "Світловодськпобут" є юридичною особою приватної форми власності; по-друге, ідентичність істотних умов договорів реструктуризації (предмет гарантії - сплата боржником реструктуризованої заборгованості, обсяг гарантійних зобов`язань - на загальну суму 18 095 433,78 грн, порядок їх виконання - протягом 84 місяців, очевидний логічний наслідок умови настання відповідальності Ради - невиконання чи неналежне виконання зобов`язань боржником у визначений в договорі строк) тим умовам, що відображені у рішенні Ради, свідчить про наявність її фактичного попереднього погодження.
88. Щодо п`ятого питання.
89. Скаржник наголошує на бюджетній неможливості виконання заявлених вимог, оскільки будь-які видатки місцевого бюджету можуть здійснюватися виключно у межах бюджетних призначень та за наявності належної правової підстави, відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України. 
90. Рада вказує, що підхід, застосований апеляційним судом, нівелює засади бюджетного процесу (принципи обґрунтованості, збалансованості та цільового використання бюджетних коштів), оскільки допускає стягнення коштів місцевого бюджету поза процедурами бюджетного планування та затвердження відповідних видатків.
91. Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки пункт 11^2 Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" прямо імперативно зобов`язує орган місцевого самоврядування при формуванні бюджетів територіальних громад передбачати видатки на фінансування заходів із врегулювання заборгованості, передбачених Законом №1730-VIII.
92. Водночас бюджетне планування та процедури затвердження видатків є внутрішньою організаційною діяльністю суб`єкта владних повноважень, яка не може нівелювати дію закону або використовуватись як підстава для ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань. Процедурна самостійність бюджетного процесу не звільняє орган місцевого самоврядування від обов`язку безумовного виконання законодавчих приписів та дотримання взятих на себе договірних (забезпечувальних) зобов`язань.
93. Колегія суддів зазначає, що правовідносини, які виникли на підставі рішення №1660, є результатом добровільного волевиявлення Ради. Відтак, ризики, пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням обов`язку щодо бюджетного планування та виділення коштів, покладаються на саму Раду і не можуть бути перекладені на кредитора.
94. У справі "Кечко проти України" (заява N63134/00, рішення від 08.11.2005) ЄСПЛ зазначив, що державні установи не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26).
95. У справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява №70297/01, рішення від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (заява №1420/02, рішення від 30.11.2004) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що відсутність у державної установи необхідних коштів, не є виправданням для невиконання грошового зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).
96. З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що оскільки ТОВ "Світловодськпобут" прострочило оплату графіків на строк понад 3 місяці (фактично 8 місяців), забезпечувальне (гарантійне) зобов`язання Ради стало грошовим обов`язком. З моменту невиконання основної вимоги приватним суб`єктом та направлення кредитором вимог №39/7-420-24 та №39/7-421-24 від 25.04.2024, Рада є боржником за простроченим забезпечувальним зобов`язанням.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат.
97. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
98. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК).
99. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги.
100. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Світловодської міської ради залишити без задоволення.
2.Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 у справі №912/1850/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

В.І. Студенець