П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/34060/24	

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А. І. 
– Ступакової І. Г. 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням,

В С Т А Н О В И Л А:
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 15.04.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнив, а саме вирішив:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”. 
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти рішення про оформлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025
- апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено частково.
- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року скасовано.
- ухвалено по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням задоволено частково.
- визнано протиправною бездіяльність Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”. 
- зобов`язано Овідіопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України” у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
23.04.2026 року від позивача надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, в якій він просить:
- визнати протиправними дії Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, вчинені під час виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 року у справі № 420/34060/24, що полягають у безпідставному встановленні ОСОБА_1 вимоги щодо подання зобов`язання про припинення іноземного громадянства та обов`язку надання документа про припинення громадянства Республіки Білорусь. 
- у межах судового контролю зобов`язати Овідіопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що постановою державного виконавця від 17.04.2026 року виконавче провадження № 80639678 було закінчено у зв`язку з нібито виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Підставою для такого висновку став лист Овідіопольського відділу ГУ ДМС в Одеській області від 14.04.2026 року, в якому зазначено про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України та видачу їй відповідної довідки. Однак такі твердження є передчасними та не відповідають фактичним обставинам, оскільки рішення суду належним чином не виконано. Замість повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2024 року відповідно до вимог законодавства та з урахуванням правової оцінки суду, відповідач фактично змінив порядок її розгляду та висунув нові вимоги, які не передбачені ні судовим рішенням, ні нормами чинного законодавства, а саме: подання нової заяви; подання зобов`язання про припинення іноземного громадянства; надання документа про припинення громадянства Республіки Білорусь. Позивачці дійсно було видано довідку про реєстрацію громадянином України. Водночас така довідка є лише проміжним документом і не свідчить про належне та повне виконання рішення суду, оскільки реалізація прав позивачки фактично поставлена у залежність від виконання незаконних додаткових вимог. Листом від 31.01.2026 року відповідач прямо повідомив позивачку про необхідність припинення громадянства Республіки Білорусь як умови отримання паспорта громадянина України. Такі дії є протиправними та суперечать обов`язковій для виконання правовій оцінці суду. Відповідачем при виконанні судового рішення допущено порушення норм чинного законодавства та не враховано обов`язкові висновки, викладені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 року у справі № 420/34060/24, такі дії свідчать про неналежне виконання судового рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2026 р. заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням – повернуто заявнику без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2026р. по справі 420/34060/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем десятиденного строку звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Вказує, що лише після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження позивачу стало відомо про те, що Овідіопольський відділ ГУ ДМС України в Одеській області та орган державної виконавчої служби фактично вважають виконаною постанову суду від 08.07.2025 року виключно на тій підставі, що ОСОБА_1 була видана довідка про реєстрацію громадянином України.
Також зазначає про те, що суд залишив поза увагою, що на момент подання заяви Овідіопольський відділ ГУ ДМС України в Одеській області не мав зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що унеможливлювало надсилання процесуальних документів через ЄСІТС у спосіб, передбачений процесуальним законом. Таким чином, враховуючи, що Овідіопольський відділ ГУ ДМС України в Одеській області всупереч вимогам частини шостої статті 18 КАС України не зареєстрував електронний кабінет, у позивача взагалі був відсутній процесуальний обов`язок щодо надсилання цьому органу копії заяви та доданих до неї документів.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до наступного.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що позивачу, після ознайомлення із листом від 31.01.2026 р., стало відомо яким чином відповідач виконав рішення суду у вказаній справі, однак, звернувшись до суду 23.04.2026 із заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, позивач пропустив 10-денний строк звернення до суду із відповідною заявою.
Також суд зазначив, що всупереч ч. 2 ст. 383 КАС України до заяви не додано доказів її надіслання відповідачу Овідіопольському відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Конвенція). За судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції») право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.
Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129). Суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону України).
Ці норми Конституції України знайшли своє вираження в процесуальному законодавстві України. Згідно зі статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження . На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Частина 5 статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви у разі невідповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.
Перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.
Якщо заявник вирішив звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України, він, крім дотримання вимог самої заяви, зобов`язаний зважати на строки звернення, пропуск яких унеможливлює прийняття судом до розгляду такої заяви та розгляд її по суті.
Так, 14.11.2025 року ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію громадянином України.
Листом від 31.01.2026 року відповідач Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повідомив представника позивача про те, що рішенням ГУ ДМС в Одеській області від 14.11.2025 року, ОСОБА_1 набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», при цьому, подане нею 23.07.2025 року зобов`язання припинити іноземне громадянство не виконано. ОСОБА_1 не зверталась із заявою про оформлення тимчасового посвідчення громадянина України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надала паспорт громадянина Республіки Білорусь серії РР зразка 1996 року з відміткою про взяття на консульський облік у Посольстві Республіки Білорусь в Україні, підстав для подачі заяви про зміну громадянства – немає. Враховуючи зазначене, у термін до 14.11.2027 року ОСОБА_1 необхідно подати документ про припинення громадянства Республіки Білорусь, виданий уповноваженим органом.
Із заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, позивач звернулась 23.04.2026 р.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що позивачу, після ознайомлення із листом від 31.01.2026 р. стало відомо яким чином відповідач виконав рішення суду у вказаній справі.
На переконаннч суду, позивач дізналася про те, як саме відповідач виконав рішення (видав довідку, але висунув умови щодо виходу з громадянства РБ) з листа ДМС від 31.01.2026 року. Сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не скасовує того, що про порушення, як вказує позивач з боку ДМС їй стало відомо саме 31.01.2026 р.
Також, колегія суддів зауважує, що ст. 383 КАС України не передбачає можливості поновлення такого строку.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем десятиденного строку, встановленого ч.4 ст.383 КАС України
Крім того, колегія суддів наголошує, що встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Таким чином, заява, що подана в порядку статті 383 КАС України, не відповідає вимогам, визначеним частиною четвертою статті 383 КАС України
Щодо доводу апелянта про те, що враховуючи, що Овідіопольський відділ ГУ ДМС України в Одеській області всупереч вимогам частини шостої статті 18 КАС України не зареєстрував електронний кабінет, у позивача взагалі був відсутній процесуальний обов`язок щодо надсилання цьому органу копії заяви та доданих до неї документів.
Так, відповідно до частини шостої статті 18 КАС України органи державної влади, інші державні органи та їх територіальні органи зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно комунікаційній системі в обов`язковому порядку. 
Абзацом третім частини дев`ятої статті 44 КАС України прямо передбачено, що якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який не є суб`єктом владних повноважень та подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи
Отже, доводи апелянта є обґрунтованим в цій частині, проте вони не спростовують факт пропуску строку звернення, що є самостійною та достатньою підставою для повернення заяви.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складено та підписано 07 липня 2026 року. 

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова