Справа №: 343/351/26 
Провадження №: 2/343/1017/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року м. Долина 
Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:
головуючого судді – Андрусіва І.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 343/351/26, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
за участю: представника позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - Пилипчука С.В. (в режимі відеоконференції),
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій сторін:
представниця позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - Сердійчук Я.Я. звернулася до суду із позовом (а.с. 1-6), до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №102965994 від 13.08.2023, у розмірі 43 080,60 грн та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 13.08.2023 між ТОВ «Мілоан», право вимоги від якого на підставі договору факторингу перейшло до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №102965994, на таких умовах: сума кредиту - 12 000 грн., строк кредитування - 120 днів (з 13.08.2023 до 11.12.2023), комісія - 600 грн., процентна ставка - 0,63% протягом пільгового періоду (перших 30 днів) та 3% протягом поточного періоду. Оскільки відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за даним договором не виконав, в нього перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 43 080,60 грн., яка складається із: 10 800 грн - заборгованість за тілом кредиту; 31 680,60 грн - заборгованість за відсотками; 600 грн - комісія.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Атаманюк Р.І. подав заяву (а.с. 118), в якій зазначив, що відповідач визнає позов лише в частині заборгованості за тілом кредиту – 10 800 грн. Вважає, що оскільки він є військовослужбовцем призваним під час мобілізації, на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ч. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому він звільняється від сплати відсотків за цим кредитним договором. Нарахування комісії у розмірі 600 грн вважає безпідставним. Судовий збір просить стягнути пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам, а розмір витрат на правничу допомогу вважає значно завищеним і неспівмірним.
У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - Пилипчук С.В. позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не повідомляв про те, що він є військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Атаманюк Р.І. у судове засідання не з`явились. Останній у поданій заяві (а.с. 118) просив розгляд справи проводити без їхньої участі.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
20 лютого 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
30 квітня 2026 року було ухвалено заочне рішення у даній справі, яке ухвалою суду від 15.06.2026 скасоване.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Атаманюк Р.І. 16.06.2026 подав заяву із поясненнями.
Представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - Пилипчук С.В. 02.07.2026 подав заяву про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 10.07.2026 задоволена.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
матеріалами справи встановлено, що 13.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №102965994 (а.с. 9-11), який підписано відповідачем електронним підписом (одноразовий ідентифікатор U47452). Договір позики було укладено на таких умовах, зокрема: сума кредиту - 12 000 грн (п. 1.2.), строк кредитування - 120 днів (з 13.08.2023 до 11.12.2023) (п. 1.3.), комісія за надання кредиту - 600 грн., яка нараховується одноразово, в момент видачі кредиту, за ставкою 5% від суми кредиту (п. 1.5.1.); процентна ставка - 0,63% протягом пільгового періоду (перших 30 днів) та 3% протягом поточного періоду (п. 1.5.2., 1.5.3.).
Згідно із копією квитанції (а.с. 22), відповідачу ОСОБА_1 на банківську картку НОМЕР_1 було перераховано 12 000 грн на виконання умов договору №102965994.
Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 23-24), розмір заборгованості за вказаним вище договором позики становить 43 080,60 грн., яка складається із: 10 800 грн – заборгованість за тілом кредиту; 31 680 грн – заборгованість за відсотками; 600 грн – комісія.
Право вимоги за цим договором про споживчий кредит на підставі договору факторингу №30-10/2025/Т від 30.10.2025 перейшло від ТОВ «Мілоан» до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (а.с. 25-27, 33-35).
Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с. 76-84) та довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 22.12.2025 (а.с. 85), відповідач ОСОБА_1 з 12.09.2023 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед позивачем за договором про споживчий кредит, внаслідок чого утворилась заборгованість.
ІV. Оцінка суду:
дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд доходить такого висновку.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Так, суд встановив, що 13.08.2023 відповідач ОСОБА_1 з ТОВ «Мілоан» уклав кредитний договір №102965994. Право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за даним кредитним договором перейшло до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним.
Отже, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Тобто неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Про що, в тому числі, вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15.
Суд встановив, що після отримання права вимоги до відповідача, позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача за кредитним договором.
Відповідачем ОСОБА_1 визнається факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 800 грн., а тому дану суму слід стягнути з нього на користь позивача. 
Стосовно нарахованих відсотків, суд зазначає таке.
Сторона відповідача пославшись на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вважає, що відповідач, як військовослужбовець, який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, підлягає звільненню від сплати процентів за користування кредитом.
Досліджуючи дані обставини, суд зазначає, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно із копією військового квитка та довідкою командира військової частини, відповідач ОСОБА_1 з 12.09.2023 і станом на 22.12.2025 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Отже, з 12.09.2023 та до закінчення строку дії цього кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені п. 15 ст. 14 зазначеного вище Закону.
Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» слід стягнути 2 192,40 грн відсотків за цим кредитним договором, за період з 13.08.2023 до 11.09.2023.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача комісії, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1; ч. 2 ст. 8; ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Отже, нарахування комісії у розмірі 5% від суми кредиту та її стягнення кредитором не суперечить закону, а тому комісію у розмірі 600 грн слід стягнути із відповідача на користь позивача.
Таким чином, із врахуванням викладеного вище, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №102965994 від 13.08.2023, у розмірі 13 592,40 грн., яка складається із: 10 800 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2 192,40 грн – заборгованість за відсотками; 600 грн – комісія.
V. Розподіл судових витрат між сторонами:
відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 8), а тому, беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення із відповідача 13 592,40 грн., що становить 31,55% від розміру заявлених позовних вимог, то, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з нього на користь позивача 839,99 грн (2 662,40 грн х 31,55% / 100%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 16 000 грн надав: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, який укладений між АО «Лігал Ассістанс» та позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (а.с. 42); заявку на надання юридичної допомоги № 979 від 01.01.2026 (а.с. 45) та витяг з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, згідно з якими АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 надання усної консультації (2 год) - 4 000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год) - 12 000 грн. (а.с. 46).
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. 
Водночас, з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з об`єму виконаних робіт, враховуючи заявлене клопотання сторони відповідача про зменшення таких витрат, суд вважає, що стягненню із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
В той же час, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 31,55%, із врахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» слід стягнути 946,50 грн (3 000 грн х 31,55% : 100%) понесених витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»: заборгованість за договором про споживчий кредит №102965994 від 13.08.2023, у розмірі 13 592 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок; 839 (вісімсот тридцять дев`ять) гривень 99 копійок сплаченого судового збору та 946 (дев`ятсот сорок шість) гривень 50 копійок понесених витрат за надання професійної правничої допомоги.
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: І.М.Андрусів