ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2801/26 Справа № 183/9160/25 | | Суддя у 1-й інстанції -  ОСОБА_1  Суддя у 2-й інстанції -                 ОСОБА_2

УХВАЛА 
про повернення апеляційної скарги 

28 серпня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись із апеляційною скаргою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на ухвалу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання командира військової частини про заміну ОСОБА_4 покарання, призначеного вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2026 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга командира військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання командира військової частини про заміну ОСОБА_4 покарання, призначеного вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року.
Перевіривши апеляційну скаргу на предмет наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, суддя-доповідач дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати особи, визначені цією нормою, а також інші особи у випадках, передбачених КПК України.
Таким чином, право на апеляційне оскарження не є необмеженим, а реалізується виключно у порядку та випадках, визначених кримінальним процесуальним законом. Саме по собі звернення особи із клопотанням під час виконання вироку та її участь у розгляді такого клопотання не свідчать про наділення її правом на апеляційне оскарження судового рішення, ухваленого за результатами розгляду такого клопотання.
Зі змісту оскаржуваної ухвали та апеляційної скарги вбачається, що командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням у порядку, передбаченому розділом VIII КПК України, з питань, пов`язаних із виконанням вироку щодо ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Отже, положення ст. 539 КПК України визначають коло суб`єктів, які можуть ініціювати перед судом вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку. Водночас зазначена норма не встановлює для військової частини як органу, який забезпечує виконання покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця, права на апеляційне оскарження судового рішення, постановленого за результатами розгляду відповідного клопотання.
Інших положень КПК України, які б надавали командиру військової частини або військовій частині як установі право на апеляційне оскарження ухвали суду, постановленої за результатами розгляду питання, пов`язаного з виконанням вироку, суддею-доповідачем не встановлено.
При цьому відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України правом на апеляційне оскарження наділені інші особи лише у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Таких положень щодо військової частини у спірних правовідносинах КПК України не містить.
Наведене узгоджується з правовим висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 грудня 2025 року у справі № 644/1773/22, провадження № 51-4796ск25, відповідно до якого особа, яка належить до суб`єктів звернення з клопотанням під час виконання вироку, не набуває у зв`язку з цим права на апеляційне оскарження відповідного судового рішення, якщо таке право прямо не передбачене кримінальним процесуальним законом.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 не відноситься до кола осіб, визначених ст. 393 КПК України, які мають право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, постановленої за результатами розгляду питання, пов`язаного з виконанням вироку, а спеціальної норми, яка б надавала йому таке право, КПК України не містить.
З огляду на викладене апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
За таких обставин суддя-доповідач доходить висновку, що апеляційна скарга командира військової частини НОМЕР_1 підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.
При цьому повернення апеляційної скарги з цієї підстави не позбавляє права особу, яка відповідно до вимог кримінального процесуального закону має право на апеляційне оскарження відповідного судового рішення, подати апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження у разі його пропуску з поважних причин. 
Керуючись статтями 395, 399 КПК, суддя-доповідач,- 

ПОСТАНОВИВ:

Повернути апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на ухвалу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання командира військової частини про заміну ОСОБА_4 покарання, призначеного вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року.
Копію ухвали разом з оригіналом апеляційної скарги та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду       ОСОБА_2