ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 року | справа № 380/12956/26

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправною дію щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення на посаді, прирівняній до посади загиблого ОСОБА_2 станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про 3. 4. розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, для проведення перерахунку основного розміру пенсії по втраті годувальника з 01 лютого 2023 року;
зобов`язати підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення на посаді, прирівняній до посади загиблого ОСОБА_2 станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01. 01. 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, для проведення перерахунку основного розміру пенсії по втраті годувальника з 01 лютого 2023 року.

Свої вимоги позивач аргументує тим, що правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21, згідно якого з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів. 
Відповідач у відзиві вказав, що задоволення позовної вимоги щодо визначення посадового окладу з прожиткового мінімуму призведе до не відповідності посади, з якої звільнено позивача з військової служби. Відповідна категорія військовослужбовців отримує як основні, так і додаткові види грошового забезпечення обчислені з 1762 грн., а не з прожиткового мінімуму на відповідний рік, у зв`язку з чим прирівнюючи посаду розраховану з посадового окладу визначеного з прожиткового мінімуму на відповідний рік до посади діючого військовослужбовця не буде відповідати вимогам п. 5 Порядку № 45 відповідно до якого під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Ухвалою суду від 29.06.2026 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються, а сторонами не заперечуються, наступні обставини.
Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, серед іншого, підготувати та направити до органів пенсійного фонду оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, розрахованого з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення перерахунку основного розміру пенсії.
Відповідач листом від 01.06.2026 року відмовив у виготовленні оновленої довідки, зазначивши, що від територіальних органів Пенсійного фонду України не надходило повідомлення про прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсії та списки осіб, яким слід видати довідки, як це передбачено Порядком №45.

Змістом спірних правовідносин є відповідність відмови відповідача у видачі оновленої довідки критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до положень ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України 6 липня 2005 року № 2747-IV, з наступними змінами та доповненнями (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин, у в силу положень ч.2 зазначеної статті КАС України, здійснюється шляхом правової перевірки рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на відповідність їх критеріям правомірності (пункти 1-10 ч.2 ст.2 КАС України).
Вимога щодо відображення у рішенні суду висновку за наслідком такої перевірки міститься у п.7 ч.4 ст.246 КАС України.
Через призму наведених норм, судом надається правова оцінка діям відповідача у спірних правовідносинах.
Зміст позовної заяви та додані до матеріалів справи докази вказують на те, що позивач звернувся до відповідача з метою отримання оновленої довідки для перерахунку пенсії.
У відповідності до положень ч.1 ст.63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України № 2262-XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Дана норма встановлює загальне правило перерахунку пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, яке в подальшому деталізується залежно від підстав та умов такого перерахунку.
Так, у відповідності до положень ч.2 наведеної статті, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, продовжується у цій частині, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Наведений порядок перерахунку, умовно можна назвати “індивідуальним”, оскільки застосовується у разі зміни обставин, які впливають на розмір пенсійних виплат відповідного пенсіонера. 
У свою чергу, частиною 4 згаданої статті передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, продовжується у цій частині, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Такий перерахунок можна назвати “загальним”, оскільки він стосується об`єктивних змін складових при визначенні пенсійних виплат, які стосуються певної групи, а не індивідуального пенсіонера.
Як наслідок, коло суб`єктів при “індивідуальному” перерахунку та “загальному”, як і алгоритм дій та умови реалізації повноважень суб`єктів владних повноважень є різними.
Так, при "загальному" перерахунку пенсій законодавчо визначеними підставами для здійснення такого, в силу положень ч.4 ст.63 Закону України № 2262-XII, є:
- матеріальна підстава - підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців;
- процесуальна підстава - у відповідності до порядку визначеного Урядом України.
Оскільки позивач звернувся до відповідача з проханням видати довідку для перерахунку пенсії у зв`язку із новим грошовим забезпечення усіх військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, такий перерахунок є “загальним”. Відтак право на перерахунок пенсії позивач реалізовує на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (ч.4 ст.63 Закону України № 2262-XII).

Щодо наявності правових процедурно-процесуальних підстав для реалізації відповідачем повноважень для видачі довідки.
Саме на виконання положень ч.4 ст.63 Закону України № 2262-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, з наступними змінами та доповненнями затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Порядок №45).
Абзацом першим пункту 2 Порядку №45 передбачено алгоритм дій при здійсненні загального перерахунку пенсій, а саме: Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).
У абзаці другому цього ж пункту продовжується алгоритм дій суб`єктів владних повноважень - головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
При цьому, абзацом першим п.3 Порядку №45 передбачено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Слід наголосити на тому, що постанова Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, є чинною, судом не встановлено невідповідності її Конституції України чи іншим законам, а тому така підлягає застосуванню як у спірних правовідносинах так і у правовій державі. 
На дотримання алгоритму дій суб`єктами владних повноважень, передбачених Порядком №45, звернув увагу Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №553/3619/16-а.
Наведені норми у своїй сукупності та правовий висновок Верховного Суду вказують на те, що реалізації повноважень відповідачем з приводу видачі довідки для перерахунку пенсії передують такі, визначені уповноваженим законодавчою владою органом, дії:
- прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій;
- формування та надіслання головними управліннями Пенсійного фонду України державним органам (в тому числі відповідачу) списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Оскільки Урядом України не приймалось рішення щодо перерахунку пенсій та як наслідок головними управліннями Пенсійного фонду України не формувались та не надсилались згадані списки, у відповідача не виникало правових підстав для реалізації повноважень щодо видачі оновленої довідки позивачу для здійснення перерахунку пенсії.
Іншими словами відповідач, не отримавши списків від головних управлінь Пенсійного фонду України, не мав визначених Порядком №45 правових підстав для видачі оновленої довідки.
Застосування наведених норм в інший спосіб, як просить позивач, матиме наслідком реалізації відповідачем своїх повноважень не у спосіб та не у порядку, які визначені наведеними нормами, що є прямим порушенням вимог ч.2 ст.19 Основного Закону України.
Наведене дозволяє суду прийти до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки процедурно-процесуальну умови для реалізації ним повноважень у спірних правовідносинах відсутні.

З приводу дотримання відповідачем критерію пропорційності (п.8 ч.2 ст.2 КАС України) у спірних правовідносинах слід зазначити таке.
Перерахунок пенсії позивача має ознаки “загального” перерахунку, а повноваження відповідача реалізуються у сукупності з іншими суб`єктами владних повноважень в останню чергу, а тому у суду відсутні підстави стверджувати, що відповідачем не було дотримано згаданого критерію правомірності (п.8 ч.2 ст.2 КАС України), оскільки відповідальним за досягнення цілей, визначених ч.4 ст.63 Закону України № 2262-XII, у першу чергу є Уряд України.
Інший підхід до вирішення спору буде порушувати правовий порядок в Україні та буде суперечити конституційному принципу розподілу влад, суть якого полягає в тому, що кожен має робити свою роботу і не втручатись в діяльність іншого у незаконний спосіб.

Щодо інших критеріїв правомірності, які визначені ч.2 ст.2 КАС України, то, судом під час розгляду справи, порушень не встановлено.

З приводу правових висновків Верховного Суду у постановах від 31.08.2022 у справі № 120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 19 вересня 2023 року у справі № 160/15756/21, від 22.09.2022 у справі № 500/3840/21, від 16.11.2022 у справі № 120/648/22-а, від 22.03.2023 у справі № 340/10333/21 та від 06.02.2023 у справі № 160/2775/22 та інших.
У відповідності до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у цих постановах дійшов наступних висновків:
“(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.”.
Такі висновки не можуть бути застосовані на час розгляду справи в силу положень ч.5 ст.242 КАС України, оскільки такі не містять висновків щодо застосування наступних норм права визначених:
- Порядком №45 (передбачає умови реалізації повноважень відповідача при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.63 Закону України № 2262-XII);
- Постановою правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1;
- Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481, після постанови Верховного Суду від 16 липня 2026 року у справі №320/29450/24.

При цьому, судом не беруться до уваги інші аргументи позивача з урахуванням наведених мотивів.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що законодавчо визначені процесуально-процедурні умови (відсутність рішення Уряду України про перерахунок пенсії та не надіслання органами Пенсійного фонду списків, як цього вимагає Порядок №45) для видачі оновленої довідки відсутні.
За таких обставин, судом не встановлено порушень у діях відповідача критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то у відповідності до ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Мартинюк Віталій Ярославович