Справа № 177/2130/26
Провадження № 2/177/1696/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
27 липня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лященко В.В.
за участю секретаря судового засідання Дятел К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/2130/26 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
У червні 2026 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 28.11.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 556338-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». На підставі укладеного Договору ТОВ «Бізнес Позика» надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0 % за кожен день користування Кредитом. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за Договором № 556338-КС-004 про надання кредиту від 28.11.2025 у розмірі 88 140,00 грн та судові витрати. 
Ухвалою суду від 24.06.2026 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у АТ "Універсалбанк» інформацію щодо зарахування на рахунок відповідача кредитних коштів. 
02.07.2026 надійшли витребувані документи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. 
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.11.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 було укладено Договір №556338-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». 
ТОВ «Бізнес Позика» 28.11.2025 направлено ОСОБА_2 пропозицію (оферту) укласти Договір №556338-КС-004 про надання кредиту. 28.11.2025 ОСОБА_2 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №556338-КС-004, на умовах визначених офертою. 
Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_2 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-35002, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта. 
Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно Договору кредиту, строк кредиту: 24 тижні; денна процентна ставка: 1 процент; загальний розмір наданого Кредиту: 26000,00 грн; строк дії Договору: до 15.05.2026 року; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 64 303,81 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6 918,32 грн. процентів.
Відповідно до п. 2.5. Договору кредиту, комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 5 200,00 грн.
Розділ 4 Договору містить встановлений сторонами на момент укладення договору графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця) від 28.11.2025  ОСОБА_2 вказав особисті дані та інформацію стосовно бажаного кредиту, а саме сума бажаного кредиту 26 000, 00 грн, дата отримання кредиту 28.11.2025, фінансовий номер позичальника 380677055745, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_2 .
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000,00 грн. 28.11.2025 шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_2 , яка вказана  ОСОБА_3  при заповнені анкетних даних, що підтверджується відповідними довідками банку.
З наданої АТ «Укрсиббанк» інформації вбачається, що 28.11.2025 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я  ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) було зарахування у сумі 26 000,00 грн.
Із розрахунку заборгованості за Договором № 556338-КС-004 про надання кредиту від 28.11.2025 станом на 05.06.2026 утворилась загальна заборгованість у сумі 88 140,0 грн, з яких: 26 000, 00 грн - заборгованість за кредитом, 43 940,00 грн - заборгованість по відсотках, 13 000,00 грн. - заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК України, 5 200, 00 грн - заборгованість за комісією, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі №732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В силу вимог статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частини другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, обґрунтованими.
Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором № 556338-КС-004 про надання кредиту від 28.11.2025, внаслідок чого кредитна заборгованість становить у розмірі 75 140,00 грн, з яких: 26 000, 00 грн - заборгованість за кредитом, 43 940,00 грн - заборгованість по відсотках, 5 200 грн. - сума прострочених платежів за комісією, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. 
Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам (% за ст. 625 ЦК України, як вказано в позові та штрафи вказано в розрахунку заборгованості) в розмірі 13 000, 00 грн., то такі вимоги позивача задоволенню не підлягають, як такі що суперечать вимогам закону.
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою/ процентами нарахованими в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення, адже їх нарахування здійснено за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання вказаної суми не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає штрафні санкції.
Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу ( % за ст. 625 ЦК України) є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити.
Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 75 140,00 грн. (26 000,00 грн + 43 940,00 грн.+5200,00 грн.). В іншій частині позову відмовити.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,25%), а саме у розмірі 2 269,70 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України,
хвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ЄДРПОУ 41084239, кредитну заборгованість за Договором № 556338-КС-004 про надання кредиту від 28.11.2025 в розмірі 75 140,00 (сімдесят п`ять тисяч сто сорок) гривень, а також судові витрати у розмірі 2 269,70 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн сімдесят коп.) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя        В.В.Лященко