Березівський районний суд Одеської області 

26.08.2026
Справа № 494/1952/26
Провадження № 1-кп/494/94/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2026 року м. Березівка 
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162260000363 від 02.07.2026 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30.06.2026 приблизно о 15 30 год. більш точний час в ході судово розгляду не встановлено у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні веранди будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

На виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв в праву руку дерев`яну ручку для сокири, яка перебувала на підлозі та завдав нею не менше трьох ударів в область грудної клітки зліва ОСОБА_6 , від яких останній впав на землю.

У продовження своїх протиправних дій, направлених на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, який в цей момент перебував на підлозі в положенні лежачи на спині та завдав йому вказаним вище предметом не менше десяти ударів в область голови, верхніх та лівої нижньої кінцівок.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки - закритих переломів 10-го, 11-го, 12-го лівих ребер, синця на бічній поверхні грудної клітки зліва, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді обширних синців у лівій та правій навколоорбітальних ділянках з поширенням на надбрівні ділянки, виличні, щічні, скроневі ділянки, синців в лівій завушній ділянці, на підборідді по центру, в проекції тіла нижньої щелепи зліва по центру, саден на спинці носу ближче до перенісся, в проекції правої надбрівної дуги, на правому передпліччі, в проекції ліктьового суглобу, в проекції лівого колінного суглобу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, дійсно  ОСОБА_7 , пояснив, що перебував у приміщенні веранди будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 та в нього виник конфлікт з ОСОБА_6 , з яким він розпивав спиртні напої. З результатами конфлікту він взяв дерев`яну ручку від сокири та завдав нею декілька ударів ОСОБА_6 в область грудної клітки, а коли останній впав на землю завдав ще декілька разів удари по голові, руках та нозі потерпілого. Ствердив, що шкодує за вчинене. Попросив вибачення у потерпілого. 

У скоєному щиро розкаявся, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. 

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі. 

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. 

Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. 

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, у вчиненому розкаюється, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не одружений, пом`якшуючу та обтяжуючу обставини, відсутність претензій з боку потерпілого, а відтак виправлення ОСОБА_4 без обмеження волі можливий на певний строк, тому суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України з покладенням процесуальних обов`язків.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений. 

Запобіжний захід обвинуваченому не був обраний. 

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_4  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 26.08.2026 року.
Речові докази, а саме: медичну карту стаціонарного хворого №2645/792 в 1 - му томі, супровідний лист швидкої медичної допомоги №593 від 01.07.2026 р., протокол/висновок комп`ютерної томографії головного мозку та органів грудної клітини від 01.07.2026 р., знімок з результатими КТ - сканування органів грудної клітини та головного мозку від 01.07.2026р. в 1 - му прим., DVD-R диск з результатами КТ-сканування органів грудної клітини та головного мозку від 01.07.2026 р. повернути до КНП «Березівська центральна міська лікарня». 
Речовий доказ: дерев`яну палицю (ручку для сокири) – знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1