СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року Справа № 480/1699/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1699/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач 1), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №184250012372 від 18.09.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до пільгового стажу:
1) за Списком № 1 період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шосткинський завод «Імпульс» з 16.09.1988 року по 13.07.1990 на посаді складальник виробів капсульного виробництва цеху №5;
2) за Списком № 2 періоди роботи з 01.08.1990 року по 26.10.1994 року в СМУ «Шостхімбуд-1» АТ «Шостхімбуд» на посаді «кровельщиком» (покрівельником) по першому розряду, періоди роботи з 27.06.1995 року по 11.08.1997 року в СМУ «Шостхимбуд-2» АТ «Шостхімбуд» на посаді «кровельщиком м`якої кровлі» (покрівельником) по третьому розряду, періоди роботи з 06.12.2005 року по 17.03.2010 року в Будівельному Управлінні № 12 «Київміськбуд-3» на посаді «покрівельником» по четвертого розряду;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 10.09.2025 року на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.09.2025 позивач звернувся до регіонального відділення управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Разом із заявою було подано необхідні для призначення пенсії документи. За результатами розгляду його заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового та пільгового стажу з урахуванням положень ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".
Позивач зауважує, що відповідно до змісту оскаржуваного рішення до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за Списком № 2, не було зараховано періоди трудової діяльності з 27.06.1995 по 11.08.1997 в СМУ «Шостхимбуд-2» АТ «Шостхімбуд» на посаді покрівельника по третьому розряду, періоди роботи з 06.12.2005 по 17.03.2010 в Будівельному Управлінні № 12 «Київміськбуд-3» на посаді покрівельника, оскільки відсутні уточнюючі довідки згідно додатку 5 Порядку № 637.
Позивач не погоджується з таким рішенням та вважає його протиправним.
На переконання позивача, визначальною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження факту виконання роботи на посадах і в умовах праці, що дають право на таку пенсію, а не виключно наявність уточнюючої довідки. Якщо відомості про характер роботи, займану посаду та періоди роботи підтверджуються належними записами у трудовій книжці, відсутність уточнюючої довідки сама по собі не може бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду до пільгового стажу.
Крім того, позивач вважає, що відповідачем безпідставно не враховано в повному обсязі пільговий стаж роботи за Списком № 1 відповідно до довідки ТОВ "Шосткинський завод "Імпульс" від 09.09.2025 № 406.
З урахування наведеного, вважає, що загальний страховий стаж та пільговий стаж роботи на момент звернення із заявою про призначення пенсії є достатнім, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 16.03.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області як співвідповідача, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Копія ухвали суду від 16.03.2026 була направлена відповідачем через підсистему "Електронний суд" та отримана ними 16.03.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.40-41).
Проте, відповідачі не скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву .
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до регіонального відділення управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 10.09.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список № 2) (а.с.28).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
18.09.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення № 184250012372 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в заявника пільгового стажу, страхового стажу та ненастанням пенсійного віку (а.с. 34).
При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що вік заяника 57 років, страховий стаж - 26 років 06 місяців 15 днів, пільговий стаж за списком № 1 - 1 рік.
До пільгового стажу за Списком № 2 не враховано періоди роботи з 01.08.1990 по 26.10.1994 та з 27.06.1995 по 11.08.1997, оскільки відсутня уточнююча довідка згідно додатку Порядку № 637. Даний період пільгової роботи не підтверджено Комісією.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.09.2025 № 184250012372, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6статті 92 Конституції Українивиключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно із пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
У подальшому, Законом № 213-VIII, який набув чинності 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам, з 50 років до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.
Так, відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ (у редакції Закону № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
03.10.2017 Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 (далі - Закон № 2148-VIII), яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».
Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Вказана норма застосовується з 01.10.2017 року.
Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома Законами, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII.
Правила вказаних законів є ідентичними.
Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII».
Пунктом 1 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.
За змістом пункту 2 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Отже, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
Такий спосіб захисту та відновлення прав осіб, що зазнали їх порушення у зв`язку з ухваленням Закону № 213-VIII визначив Конституційний Суд у Рішенні № 1-р/2020.
Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Таким чином, з дати набрання чинності вказаним рішенням Конституційного Суду України (23.01.2020) в Україні існують два Закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII та пункт 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
За вказаних обставин, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ у редакції до Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII з урахуванням Рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України.
Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію у їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Отже, щодо позивача право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 на підставі Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) мають чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, вимоги закону щодо віку та загального страхового стажу позивачем виконані. Водночас, спір між сторонами виник щодо наявності необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2 та правильності обчислення стажу роботи за Списком № 1.
З цього приводу суд зазначає про наступне.
Порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).
Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
При цьому, у пункті 4 Порядку № 383 зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку № 442) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку № 442.
Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком №442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Згідно із ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) також визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Комплексний аналіз норм Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
При цьому, період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списком № 2 до 21.08.1992 зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи, а період роботи після 21.08.1992 - зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.
У свою чергу, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу, уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку № 637.
Однак, суд зауважує, що право на зарахування певного періоду роботи до стажу роботи за Списком № 2, яка надає право на пенсію на пільгових умовах, в першу чергу визначається органом, що призначає пенсію, на підставі інформації, зазначеної в трудовій книжці особи, оскільки вона є основним документом, що підтверджує стаж. Натомість надання для підтвердження стажу роботи за Списком № 2 уточнюючої довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку № 637, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Дослідженням трудової книжки позивача від 16.08.1988 серії НОМЕР_2 (а.с. 8-12), в межах спірних періодів роботи, що розглядаються, встановлено, що ОСОБА_1 :
- 01.08.1990 - прийнятий на роботу в БМУ "Шостхімбуд-1" покрівельником по першому розряду (наказ від 01.08.1990 № 160);
- 01.10.1990 - присвоєна кваліфікація покрівельника третього розряду (наказ від 15.10.1990 № 222);
- 26.10.1994 звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (наказ від 26.10.1994 № 94-к);
27.06.1995 - прийнятий на роботу в БМУ "Шостхімбуд-2" ВАТ "Шостхімбуд" покрівельником третього розряду (наказ від 26.06.1995 № 31-к).
- 11.08.1997 - звільнений в зв`язку з ліквідацією ліквідацією підприємства на підставі ст. 40 КЗпП України).
Як вбачається зі Списків № 1, 2, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, а саме розділу XXVII "Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів" до Списку № 2 належить професія "покрівельники по рулонних покрівлях та покрівлях з штучних матеріалів, зайняті на роботах із застосуванням мастик та ґрунтовок".
Крім того, у матеріалах справи містяться копія наказу про проведення атестації від 16.01.1995 № 6 (а.с. 27), зі змісту якого вбачається, що ВАТ "Шостхімбуд" була проведена атестація робочих місць. Вказаним наказом було затверджено списки виробництв, робіт, професій і посад, що надають право на пільгове пенсійне забезпечення, до якого було включено і професію позивача ("покрівельник").
Також, відповідно до архівної довідки від 30.07.2023 № 04-01/122-2 (а.с.22) у наказі по особовому складу БМУ «Шостхімбуд-1» від 01.08.1990 № 160 міститься запис про прийняття ОСОБА_1 на роботу покрівельником. Також у зазначеній довідці наведено відомості з наказів про присвоєння позивачу 3-го кваліфікаційного розряду покрівельника, надання щорічних відпусток та звільнення з роботи. Зазначені відомості повністю узгоджуються із записами, внесеними до трудової книжки серії НОМЕР_2 .
Аналогічні відомості містяться в архівній довідці від 30.07.2023 № 04-01/122-6 (а.с.21), відповідно до якої наказом по особовому складу БМУ «Шостхімбуд-1» від 26.06.1995 № 31-к позивача прийнято на роботу покрівельником 3-го розряду. Крім того, довідка містить відомості про присвоєння позивачу кваліфікаційного розряду, надання відпусток та звільнення, що також підтверджує достовірність записів у його трудовій книжці.
Крім цього, архівною довідкою від 30.07.2023 № 04-01/122 (а.с.25) та архівною довідкою від 30.07.2023 № 04-01/122-1 (а.с.26) підтверджено нарахування та виплату позивачу заробітної плати за період роботи з 1990 по 1997 роки. 
Таким чином, сукупність наявних у справі доказів, а саме записи у трудовій книжці, архівні довідки, наказ про проведення атестації робочих місць та документи щодо нарахування заробітної плати, підтверджують факт роботи позивача на посаді покрівельника у період з 01.08.1990 по 26.10.1994 та з 27.06.1995 по 11.08.1997.
Щодо періоду роботи позивача з 06.12.2005 по 17.03.2010 в Будівельному Управлінні № 12 «Київміськбуд-3» на посаді покрівельника, суд зазначає наступне.
Відповідно до запису № 1 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 05.12.2005 (а.с. 13-16) позивача з 06.12.2005 прийнято на роботу покрівельником 4-го розряду до Будівельного Управління № 12 «Київміськбуд-3» (наказ від 05.12.2005 № 161-к).
Згідно з записом № 2 вказаної трудової книжки, 17.03.2010 позивача звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (наказ від 17.03.2010 № 39-к).
Списками № 1, 2, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, а саме розділу XXVII "Будівництво" підрозділу "а" до Списку № 2 належить професія "покрівельники рулонних покрівель та покрівель із штучних матеріалів, зайняті на роботах із застосуванням мастик і ґрунтовок ".
Таким чином, суд зауважує, що трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача з 06.12.2005 по 17.03.2010 в Будівельному Управлінні № 12 "Київміськбуд-3" на посаді покрівельника а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи. В графі щодо оспорюваних періодів записи не містять помилок, виправлень чи неточностей.
Разом з тим, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не містить жодного обґрунтування неврахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу позивача з посиланням на норми чинного законодавства.
Відтак, таке рішення ставить позивача у становище правової невизначеності, не дозволяючи належним чином усунути недоліки, які не визначені у рішенні.
В оскаржуваному рішенні відповідач 1 обмежився лише посиланням на відсутність уточнюючих довідок, не навівши мотивів, з яких записи трудової книжки та інші подані позивачем документи не можуть бути підставою для зарахування зазначених періодів до пільгового стажу. Відповідач також не надав оцінки наявним у справі доказам та не зазначив, які саме обставини перешкоджають їх урахуванню.
Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення відповідачем безпідставно не враховано в повному обсязі пільговий стаж роботи за Списком № 1.
Так, відповідно до трудової книжки позивача від 16.08.1988 серії НОМЕР_2 (а.с. 8-12), з 16.09.1988 по 13.07.1990 рр. ОСОБА_1 працював складальником виробів виробництва № 5 на Шосткинському заводі ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.
Згідно з довідкою ТОВ "Шосткинський завод "Імпульс" від 09.09.2025 № 406 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 17), позивач працював за професією "складальник виробів виробництва № 5", яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників. Вказаною довідкою підтверджено пільговий стаж роботи за Списком № 1 тривалістю 1 рік 9 місяців 28 днів за період з 06.09.1988 по 13.07.1990.
Однак, як убачається з оскаржуваного рішення, відповідач 1 зарахував до пільгового стажу за Списком № 1 лише 1 рік, тоді як решта підтвердженого пільгового стажу тривалістю 9 місяців 28 днів залишилася неврахованою.
При цьому оскаржуване рішення не містить жодного мотивування щодо причин неврахування зазначеного періоду пільгового стажу, не містить посилань на норми чинного законодавства, які були підставою для такого висновку.
Таким чином, з огляду на досліджені докази у справі, оскільки спірні періоди трудової діяльності позивача підтверджені насамперед записами трудової книжки, що в силу вимог законодавства є основним документом, що підтверджує страховий та пільговий стаж, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовляючи зарахувати періоди роботи позивача з 01.08.1990 по 26.10.1994 на посаді покрівельника в БМУ "Шостхімбуд-1", з 27.06.1995 по 11.08.1997 на посаді покрівельника в БМУ "Шостхімбуд-2" ВАТ "Шостхімбуд" та з 06.12.2005 по 17.03.2010 в Будівельному Управлінні № 12 «Київміськбуд-3» на посаді покрівельника, а також з 06.09.1988 по 13.07.1990 на посаді складальника виробів виробництва № 5 в Шосткинському заводі ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції до пільгового стажу, діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак, оскаржуване рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії від 18.09.2025 № 184250012372 є протиправним підлягає скасуванню.
Обираючи належний спосіб захисту, суд враховує, що позивачем заявлено позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шосткинський завод «Імпульс» з 16.09.1988 року по 13.07.1990 на посаді складальник виробів капсульного виробництва цеху №5; за Списком № 2 періоди роботи з 01.08.1990 року по 26.10.1994 року в СМУ «Шостхімбуд-1» АТ «Шостхімбуд» на посаді «кровельщиком» (покрівельником) по першому розряду, періоди роботи з 27.06.1995 року по 11.08.1997 року в СМУ «Шостхімбуд-2» АТ «Шостхімбуд» на посаді «кровельщиком м`якої кровлі» (покрівельником) по третьому розряду, періоди роботи з 06.12.2005 року по 17.03.2010 року в Будівельному Управлінні № 12 «Київміськбуд-3» на посаді «покрівельником» по четвертого розряду та призначити пенсію на пільгових умовах.
Водночас, постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Тобто саме територіальний орган Пенсійного фонду України, до якого особа звернулася із заявою про призначення пенсії, є уповноваженим органом, який встановлює наявність чи відсутність у особи права на пенсію, здійснює оцінку поданих документів, вирішує питання щодо зарахування періодів роботи до страхового та пільгового стажу, проводить обчислення такого стажу та за результатами розгляду заяви приймає відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим.
Проте оскаржуване рішення прийняте відповідачем без урахування висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, без належного визначення та обчислення пільгового стажу позивача, а також без надання повної та об`єктивної оцінки документам, поданим разом із заявою про призначення пенсії.
При цьому суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень наданих виключно орган Пенсійного фонду.
Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Водночас стаття 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у разі, якщо прийняття рішення на користь позивача пов`язане зі здійсненням суб`єктом владних повноважень дискреційних повноважень, суд зобов`язує такого суб`єкта повторно розглянути питання, щодо якого звернулася особа, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Таким чином, оскільки відповідачем оскаржуване рішення було прийнято без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а суд не може перебирати на себе функцію органу Пенсійного фонду України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів, а лише перевіряє відповідність чинному законодавству рішення суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується в судовому порядку, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 27.10.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, з застосуванням під час вирішення питання про призначення пенсії, норм п. “б” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення (в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020) та із здійсненням належного підрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки від 26.08.1988 серії НОМЕР_2 та від 05.12.2005 серії НОМЕР_4 , довідки ТОВ "Шосткинський завод "Імпульс" від 09.09.2025 № 406 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Під час повторного розгляду заяви позивача відповідач зобов`язаний врахувати висновки суду щодо підтвердження спірних періодів роботи позивача 01.08.1990 по 26.10.1994 на посаді покрівельника в БМУ "Шостхімбуд-1", з 27.06.1995 по 11.08.1997 на посаді покрівельника в БМУ "Шостхімбуд-2" ВАТ "Шостхімбуд" та з 06.12.2005 по 17.03.2010 в Будівельному Управлінні № 12 «Київміськбуд-3» на посаді покрівельника, які підлягають оцінці для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2, а також з 06.09.1988 по 13.07.1990 на посаді складальника виробів виробництва № 5 в Шосткинскому заводі ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, який підлягає оцінці для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1.
Відповідач має надати належну оцінку зазначеним записам у трудових книжках у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи, здійснити правильне обчислення пільгового стажу за Списками № 1 та № 2 та вирішити питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням положень пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.
Зазначене свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення саме про призначення позивачу пенсії, оскільки вирішення питання щодо наявності права на пенсію, зарахування відповідних періодів до пільгового стажу та обчислення такого стажу належить до повноважень органу Пенсійного фонду України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1331,20 грн, що документально підтверджується квитанцією про сплату від 11.03.2026 (а.с.35).
Враховуючи зазначене, судовий збір у розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як суб`єкта, що прийняв оскаржуване рішення. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.09.2025 № 184250012372.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009 код ЄДРПОУ 20632802) повторно розглянути заяву від 10.09.2025 про призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, з застосуванням під час вирішення питання про призначення пенсії, норм п. “б” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення (в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020) та із здійсненням належного підрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 до записів його трудової книжки від 26.08.1988 серії № НОМЕР_2 та від 05.12.2005 серії № НОМЕР_4 , довідки ТОВ "Шосткинський завод "Імпульс" від 09.09.2025 № 406 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та прийняти рішення за результатом розгляду заяви та документів.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009 код ЄДРПОУ 20632802) суму судового збору у розмірі 1331,20 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.А. Прилипчук