| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/22029/21 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС, оформлену листом від 16.06.2021 р. № 69/с/28-97-07, щодо відмови у направленні подання та документів до Головного управління ПФУ в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ у редакції від 12.01.1999;
- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС підготувати та направити до Головного управління ПФУ в м. Києві подання та документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ у редакції від 12.01.1999.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2022 року скасовано. 
Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії задоволено. 
Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС, оформлені листом від 16.06.2021 р. № 69/с/28-97-07, щодо відмови ОСОБА_1 в направленні подання та документів до Головного управління ПФУ в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. 
Зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС підготувати та направити до Головного управління ПФУ в м. Києві подання документи необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. 
10.07.2023 Київським окружним адміністративним судом були видані виконавчі листи про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) та про зобов`язання Офісу великих платників податків ДФС підготувати та направити до Головного управління ПФУ в м. Києві подання документи необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.
В якості боржника вказаний Офіс великих платників податків ДФС (ідентифікаційний код 39440996).
Надалі, від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва до суду надійшла заява про заміну боржника у виконавчому листі, а саме: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на його правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків у порядку правонаступництва.
В обґрунтування своєї заяви, заявник зазначив про те, що у Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва знаходиться на виконанні виконавчий лист Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 по даній справі про стягнення коштів з Офісу великих платників податків ДФС.
Вказує, що виконати рішення суду за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС не можливо. Оскільки, згідно з наказом ДПС України від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи згідно з переліком. Відповідно до Наказу ДПС України від 24.12.2020 № 755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» здійснення Територіальними органами ДПС своїх повноважень розпочато з 01.01.2021. Абзацом 3 пункту 1 Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого Наказом Державної податкової служби України від 11.12.2020 № 643, передбачено, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав, та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд замінити боржника у виконавчому листі №640/22029/21, а саме Офіс великих платників податків ДФС (код ЄДРПОУ 39440996) на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 44082145).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року заяву Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у виконавчому листі задоволено.
Замінено боржника у виконавчому листі від 10.07.2023 у справі 640/22029/21 - Офіс великих платників податків ДФС (код ЄДРПОУ 39440996), на правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платника податків як відокремлений підрозділ (код ЄДРПОУ 44082145).
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернувся з апеляційною скаргою та просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 року у справі №640/22029/21 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у виконавчому листі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішенням суду є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права; Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України було утворено наказом ДПС від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпочало виконання повноважень та функцій з 01.01.2021 на підставі наказу ДПС від 24.12.2020 № 755 «Про початок забезпечення здійснення територіальним органами ДПС повноважень та функцій», а отже не може бути належним боржником у цій справі, нести відповідальність за дії інших осіб у 2020 році та не є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо здійснення правоохоронної функції; згідно із відомостями з ЄДР ДФС перебуває у стані припинення та запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено, що свідчить про недоведеність повного правонаступництва ДПС стосовно прав та обов`язків ДФС. 
Апелянт також вважає що правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду 19.03.2021 у справі №910/4642/20 та від 11.02.2021 у справі №826/9815/18 є релевантними до спірних правовідносин.
Також вказує на те, що станом на момент звернення позивача із відповідною заявою, а також станом на момент винесення ухвали Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року по справі № 640/22029/21 про заміну сторони у виконавчому листі від 10.07.2023 з Офісу великих платників податків ДФС на правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, відомості про припинення Офісу великих платників податків ДФС як юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були відсутні. Відтак, така юридична особа не вважається припиненою у розумінні частини п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України, що виключає можливість застосування механізму процесуального правонаступництва у спірних правовідносинах.
Запис про припинення Офісу великих платників податків ДФС у Реєстрі на момент вирішення судом справи №640/22029/21 був відсутній. Відсутній такий запис також і на час звернення позивача з заявою про заміну боржника у виконавчому документі у даній справі. З огляду на те, що зобов`язання, яке випливає з ухвали Київського окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/22029/21, не пов`язане із реалізацією публічно-владних функцій, переданих Державній податковій службі України (Офісу великих платників податків ДПС, Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків), а також з урахуванням того, що на момент постановлення відповідної ухвали відомості про припинення Офісу великих платників податків ДФС як юридичної особи-боржника до Єдиного державного реєстру внесені не були, відсутні передбачені законом підстави для заміни сторони у виконавчому документі у справі №640/22029/21. За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність правонаступництва є передчасним та необґрунтованим, а доводи позивача щодо набуття Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків статусу кінцевого правонаступника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - такими, що не відповідають вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2026 та від 12.08.2026 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Згідно із статтею 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).
Пунктами 5, 6, 7, 8 цього Порядку передбачено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.
Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади -- до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
Майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.
Внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
Системний спосіб тлумачення указаних норм свідчить про те, що підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
У постанові від 22.01.2020 у справі № 2а-15057/09/2670 Верховний Суд указав, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції (постанова Верховного Суду у від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270).
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.
При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.
У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.
Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.
Указані правові висновки щодо правонаступництва зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №9901/348/19.
Вирішуючи питання публічного правонаступництва, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.
У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.
Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).
У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівниками.
Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.
Колегія суддів ураховує, що спір між сторонами цієї справи стосується права позивача на призначення пенсії за вислугу років, а не у відносинах, що пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції.
У такому випадку заміна Офісу великих платників ДФС, як відповідача та боржника, може мати місце виключно у випадку його фактичного вибуття внаслідок припинення.
Аналогічна правова позиція викладена у схожих за змістом правовідносинах у постановах Верховного Суду 24.01.2023 у справі № 300/7605/21, від 31.01.2023 у справі № 380/4967/22, від 01.03.2023 у справі №120/14457/21-а, від 09.06.2023 у справі №1.380.2019.005477, від 09.11.2023 у справі № 300/6212/21.
За правилами частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Із матеріалів справи слідує, що 5 серпня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію рішення засновників (учасників) Офісу великих платників Державної фіскальної служби щодо припинення такого як юридичної особи в результаті реорганізації.
Разом з тим, запис про припинення Офісу великих платників Державної фіскальної служби у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент вирішення судом питання про заміну первинного відповідача/боржника відсутній.
Ураховуючи, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій і на момент вирішення судом питання про заміну сторони у справі до Реєстру не був унесений запис про припинення Офісу великих платників Державної фіскальної служби, судова колегія висновує відсутність правових підстав для заміни первинного відповідача/боржника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39440996) на правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145).
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції про заміну Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39440996) на правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145) скасуванню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 312, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
У задоволенні заяви Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у виконавчому листі відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

Т.Р. Вівдиченко