Справа № 761/24823/17
Провадження № 1-кп/761/239/2026
УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі
головуючої судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
за участю 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12017100000000723 від 06.07.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, є особою з інвалідністю 3 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.388 КК України 
ВСТАНОВИВ
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.388.
Відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 364-1 КК України у тому, що своїми умисними діями вчинив зловживання повноваженнями, тобто умисне з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службової особи такою юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та у вчиненні незаконних дій із заставленим майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, які з огляду на обставини обвинувачення, спливли в жовтні 2025 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив звільнити від кримінальної відповідальності.
Судом у відповідності до положень КПК України обвинуваченому роз`яснено підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за наведених у клопотанні підстав. 
Прокурор в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення клопотання, з огляду на перебіг строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, зазначивши, що станом на теперішній час, строки давності, передбачені ч. 1 ст. 49 КК України сплили. 
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання сторони захисту з наступних підстав.
Суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), останні поділяються на кримінальні проступки та злочини. 
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 за ч.2 ст.364-1 КК відноситься до тяжкого злочину, за ч.1 ст.388 КК до кримінального проступку (на момент вчинення вважалось злочином невеликої тяжкості). 
Статтею 44 КК України визначені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме: особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до положень ст. 49 КК України, встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
2. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
3. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
4. Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.
5. Давність не застосовується у разі вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу.
6. У разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 151-2-156-1, 301-1-303 цього Кодексу, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи обчислення строків, визначених частинами першою і другою цієї статті, розпочинається з дня, коли така потерпіла особа досягла повноліття або, у разі її смерті, мала б досягти повноліття.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення щодо обставин, які мали місце, останній епізод - 19.10.2015.
У зв`язку із чим, суд вважає, що на даний час сплили, диференційовані у ст. 49 ч. 1 КК України, строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
Жодних відомостей про те, що протягом здійснення кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 вчиняв дії, направленні на ухилення від суду чи органу досудового розслідування, суду не надані та таких не встановлено.
Відповідно до наявних у суду відомостей, наданих під час судового розгляду, підстав, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строків давності у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 судом також не встановлено.
При цьому судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло його право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень на підставі ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.388 КК, які інкриміновано ОСОБА_4 а саме з 19.10.2015 минуло понад 10 (десять) років, в судовому засіданні не встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання з приводу звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.388 КК України, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. 
Слід зазначити, що під час роз`яснення судом обвинуваченому суті пред`явленого обвинувачення, останній свою вину не визнала.
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження про таке.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18 невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із строками давності не пов`язує такого звільнення з визнанням особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
У постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23 встановлено, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.
Також суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Отже, під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України позиція потерпілої сторони не є вирішальною щодо закриття і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону (постанова Верховного Суду від 03.06.2021 по справі № 344/7812/16-к).
Суд звертає увагу, що зазначене кримінальне провадження, з урахуванням його складності та об`єму матеріалів кримінального провадження, розглядалось в умовах карантину на території України (COVID-19) у період 2021-2022 років, воєнного стану (беручи до уваги і проведення на території міста Києва активних бойових дій з відбиття військової агресії російської федерації в період лютого-квітня 2022 року, а також враховуючи ракетні обстріли міста та повітряні тривоги), надмірної завантаженості Шевченківського районного суду міста Києва, а тому судом вжито всіх необхідних та можливих заходів для ефективного розгляду кримінального провадження у розумні строки.
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та наявними правові підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 . 
Також суд враховує, що порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаній вище нормі закону.
Зазначена позиція кореспондується із практикою, зокрема з постановою Верховного Суду від 10.07.2021 у справі № 161/694/20.
Враховуючи системний аналіз норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді, відтак заявлений цивільний позов прокурора слід залишити без розгляду.
Під час досудового розслідування у провадженні щодо ОСОБА_4 застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту належного ОСОБА_4 майна. Ухвалою від 27.06.2017 (справа 761/22240/17) накладено арешт на арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 29859456; акції прості Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (код ЄДРПОУ 22890514) ISIN НОМЕР_1 в кількості 6 367 573 шт., номінальною вартістю 318 378,65 грн., арешт накладено оскільки наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності такий арешт майна підлягає скасуванню. 
Процесуальні витрати у зв`язку із залученням експертів для проведення судової почеркознавчої експертизи від 16.03.2016 № 208 вартістю 1407 грн. 37 коп.; технічної експертизи документів від 03.03.2016 № 209 вартістю 1228 грн. 80 коп.; технічної експертизи документів від 01.03.2016 № 202 вартістю 1843 грн. 20 коп.; судової почеркознавчої експертизи від 30.11.2015 № 203 вартістю 982 грн. 08 коп.; комплексної судової будівельно-технічної експертизи від 16.01.2017 № 136/8 вартістю 10 523 грн.; судової будівельно-технічної експертизи від 04.08.2016 № 137/8 вартістю 11 235 грн.; судової економічної експертизи від 07.06.2017 № 22/7 вартістю 11 904 грн. слід віднести на рахунок держави.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 100, 174, 284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.388 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.388 КК України відомості про яке 06.07.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017100000000723 закрити.
Цивільний позов прокурора ОСОБА_6 в інтересах ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2017 (справа 761/22240/17) на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 29859456; акції прості Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (код ЄДРПОУ 22890514) ISIN НОМЕР_1 в кількості 6 367 573 шт., номінальною вартістю 318 378,65 грн
Речові докази: мобільний телефон моделі «Нокіа 1133» чорного кольору повернути ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати в сукупному розмірі 39123,45 грн. віднести на рахунок держави. 
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя        ОСОБА_7