П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4518/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І. 
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В. 
13 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , підписаний адвокатом Копанчуком Володимиром Олександровичем, до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 від 20.03.2026 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення повернуто позивачеві.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що відсутні підстави для повернення позову.
Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з урахуванням наступного.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 24 березня 2026 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що підставою для повернення позовної заяви стало те, що на підтвердження своїх повноважень Копанчук В.О. додав ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10 березня 2026 року № 1120871, в якому в графі “Назва органу, у якому надається правова допомога” зазначено у Державна установа Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України. Однак, доказів на підтвердження того, що адвокат Копанчук В.О. має право представляти інтереси позивача у Хмельницькому окружному адміністративному суді до позову не додано.
Питання правничої допомоги при вирішенні справ в адміністративному суді врегульовано статтею 16 КАС України, відповідно до якої представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною першою статті 55 КАС України визначено, що сторона в адміністративній справі може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 57 КАС України).
Частиною 4 статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні. Відповідно до статті 26 Закону №5076-VI ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведених вище нормативних положень КАС України та Закону №5076-VI дозволяє виділити такі ключові аспекти:
1) повноваження адвоката як представника в адміністративному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому КАС України;
2) КАС України визначає два альтернативні види документів, що підтверджують повноваження адвоката як представника: довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»;
3) сторонами договору про надання правової допомоги відповідно до Закону № 5076-VI з однієї сторони є адвокат, адвокатське бюро чи адвокатське об`єднання, а з другої сторони клієнт (фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням на підставі договору про надання правової допомоги клієнту.
Отже, на підтвердження повноважень адвоката як представника в суді повинні бути надані довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Як встановлено з матеріалів справи, позовну заяву підписано та направлено до суду адвокатом Копанчуком Володимиром Олександровичем через систему «Електронний суд». На підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача до позовної заяви додано довіреність від 11.03.2026 (а.с.17)
Повертаючи спірною ухвалою позовну заяву на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження своїх повноважень Копанчук В.О. додав ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10 березня 2026 року № 1120871, в якому в графі “Назва органу, у якому надається правова допомога” зазначено у Державна установа Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України.
Зазначене, за висновками суду першої інстанції, свідчить про те, що повноваження представляти інтереси позивача адвокат належним чином не підтвердила.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки дослідивши матеріали позовної заяви в електронному вигляді, подані через систему «Електронний суд», колегія суддів встановила, що звертаючись до суду першої інстанції, адвокат Копанчук В. О. засвідчив власним цифровим підписом позовну заяву, серед додатків до якої, зокрема, була довіреність (а.с.17), відповідно до змісту якої Зубик Юрій Михайлович уповноважує Копанчука Володимира Олександровича представляти інтереси позивача в судах України (в тому числі апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі.
Таким чином, додана до позовної заяви, скріплена електронним цифровим підписом із застосуванням підсистеми «Електронний суд», довіреність вважається підписаною та підтверджує повноваження адвоката Копанчука В. О., як представника позивача Зубика Ю.М.
Отже, під час апеляційного розгляду справи підтвердилися доводи скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За змістом ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а справа – направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.
Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.