печерський районний суд міста києва
Справа № 757/23763/26-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Гридасова А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , генерального директора АТ «КАРГІЛЛ», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, 
- за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
До Печерського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 105/34-00-07-02 від 21.04.2026, відповідно до якого 19.02.2026 за результатами проведення документальної планової перевірки АТ «КАРГІЛЛ», актом № 197/34-00-07-2/20010397 від 26.03.2026 встановлено, що посадова особа - генерального директора АТ «КАРГІЛЛ» ОСОБА_1 , вчинив порушення порядку ведення податкового обліку внаслідок неправомірного декларування показників в податковій декларації з ПДВ за січень 2026 року: п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що не перевищує суму обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 200.1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (р. 19- рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р.20.2.1 Декларації) на рахунок платника у банку за січень 2026 року на суму 1 021 345,98 гривень, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, причини неявки невідомі, будь-яких заяв по суті справи на адресу суду не направляв.
Оскільки, відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-1 КУпАП, не є обов`язковою суддя вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст. 163-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 105/34-00-07-02 від 21.04.2026; актом про результати проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «КАРГІЛЛ» № 197/34-00-07-02/20010397 від 26.03.2026.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Разом з цим, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії № 105/34-00-07-02 від 21.04.2026 датою перевірки з питань дотримання податкового законодавства АТ «КАРГІЛЛ» зазначено 19.02.2026.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, не є триваючим.
З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
При цьому суд зауважує, що правопорушення, вчинене № 105/34-00-07-02 від 21.04.2026 неможливо вважати триваючим, оскільки воно вважається вчиненим у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період та/або пропущення строку подання відповідної податкової звітності, що є разовим порушенням за один конкретний період, тому дані дії ОСОБА_1 утворюють закінчений склад адміністративного правопорушення.
Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11.12.2018 у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).
З огляду на викладене вище вбачається, що правопорушення як зазначене в протоколі у відношенні ОСОБА_1 , не носить характер триваючого, та на час розгляду справи, закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що на час розгляду матеріалів в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Разом з цим, аналіз положень ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, у суду відсутні підстави зазначати в резолютивній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. ст. 38, 163-1, 247, 276-280, 283-287 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Суддя А.М. Гридасова