Справа № 522/7953/26
Провадження № 3/522/3171/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання – Єрьоміної К.М., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Саінчина С.О., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр.  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
29.04.2026 року о 00:30 год. в м. Одеса, вул. Рішельєвська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Cadillac XT5», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознакали алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652577 від 29.04.2026 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, та пояснив суду, що він не керував транспортним засобом. Напередодні події до нього приїхали побратими у відпустку. 29.04.2026 року приблизно о 00:30 годин ночі після прогулянки пізно верталися з центру міста додому. Підійши до машини, яка була припаркована біля Оперного театру взяти речі. Вказав, що він керував транспортним засобом, коли приїхали до центру міста, але коли повретались до квартири, підійшли забрати речі з машини. Він стояв біля відкритих дверей автомобіля. В цей час проїжджала поліція, спецпідрозділ, який їх зупинив та почав проводити обшук транспортного засобу, оскільки вже була комендантська година. Йому відомо, що не можна перебувати в комендантську годину на вулиці. Він викликав по телефону ВСП, щоб їх забрали, оскільки вони є військовослужбовцями. Працівники поліції зупинили патруль, який проїжджав повз. Працівники поліції, що прибули спитали у них чий автомобіль. Можливо перегар був у його побратима. Вони почали його перевіряти, сказали, що у нього є ознаки сп`яніння та тремтіння рук. Праціванкии поліції забрали у нього водійське посвідчення та сказали, щоб він буде продувати у прилад, на що він не відмовлявся, однак через зневажливе ставлення працівників поліції до військовослужбовців він не пройшов такий огляд. Він зазначив, що не вживає алкогольні напої після повернення з полону через отримані травми і проходження лікування як ветерана війни. Вказав, що у нього тремтять руки після отриманої контузії. Він проходив лікування у період з 11.05.2026 року по 25.06.2026 року. З ним були двоє його побратимімів, яких неможливо допитати, оскільки один з них виконує бойові завдання, а інший перебуває на реабілітації. Направлення на медогляд не отримував. 
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Саінчин С.О., просив закрити справу стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на відсутність доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що на думку захисника виключає винуватість.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши відеозапис у судовому засіданні у присутності учасників, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується: 1) протоколом серії ЕПР1 № 652577 від 29.04.2026 року; 2) витягом з ІПНП; 3) довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; 4) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП; 5) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2026 року; 6) рапортом ЗКВ взводу №2 роти №3 БПОП ГУНП в Одеській області л-та поліції О.Мошул від 29.04.2026 року; 6) відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сам пояснив працівникам поліції, що він дійсно керував транспортним засобом 29.04.2026 року близько 00:30 годин та їх зупинив інший патруль. 
Викладене також підтверджується вищезазначеним рапортом ЗКВ взводу №2 роти №3 БПОП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Мошул О. від 29.04.2026 року, який повідомив, що 29.04.2026 року ніс службу в АП «Скіф-903» о 00 год. 30 хв. по вул. Рішельєвська, 2, був зупинений за порушення комендантської години автомобіль «Cadillac XT5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування з водієм, було чутно чіткий запах алкоголю з порожнини рота, і як наслідок на місце була викликана інша група поліції. 
З урахуванням наведеного, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відстуності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з викладеного вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено. 
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Будь-яких доказів щодо наявності пільг, які передбачають звільнення особи від сплати судового збору, матеріали справи не містять та суду на момент розгляду справи надано не було.
Підстав для закриття провадження, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», –

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси  Ірина ЦИБ