ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/3643/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Ясенової Т.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року (суддя С.І. Озерянська)
у справі № 160/3643/26
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05 січня 2026 року № 045550032879 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1988 по 10.01.1992 навчання в ПТУ за професією віднесену до Списку № 1, з 14.01.1992 по 01.12.1992, з 10.12.1992 по 20.12.1994, з 15.03.1995 по 29.03.1996, з 01.04.1996 по 30.06.1996, з 27.11.1996 по 21.09.1998 та період з 25.09.1998 по 31.12.1998 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 07.12.1992, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 29 грудня 2025 року з урахуванням висновків суду. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.01.2026 № 045550032879 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 29.12.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовлено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що записи трудової книжки позивача про роботу з 14.01.1992 по 01.12.1992, з 10.12.1992 по 20.12.1994, з 15.03.1995 по 29.03.1996, з 01.04.1996 по 30.06.1996, з 27.11.1996 по 21.09.1998, з 25.09.1998 по 31.12.1998 не є достатніми для встановлення зайнятості позивача на роботах чи за професією, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на що зазначені періоди можуть бути враховані до пільгового стажу за умови надання додаткових документів. З огляду на таке, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача про неможливість врахування цих періодів до пільгового стажу позивача на підставі доданих позивачем до заяви документів.
Суд першої інстанції звернув увагу, що період навчання з 01.09.1988 по 10.01.1992 (3 роки, 4 місяці, 10 днів) та період військової служби в армії з 10.12.1992 по 20.12.1994 (2 роки, 11 днів), які позивач просить зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, перевищують наявний стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії не надано оцінки та не обґрунтовано підстав неврахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та відповідно не надано оцінку факту перевищення таких періодів наявному пільговому стажу за списком №1.
Суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, не зараховано до пільгового стажу позивача окремі періоди навчання та проходження строкової військової служби, без зазначення підстав для такого неврахування, що стало підставою для передчасного прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.01.2026 № 045550032879 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд визнав, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 29.12.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник вказує, що період військової служби позивача з 10.12.1992 по 20.12.1994 правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки під час призову позивач не працював на посаді, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зауважує, що згідно матеріалів справи після закінчення навчання у позивача відсутній підтверджений пільгових стаж роботи, а отже немає підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1988 по 10.01.1992. Вважає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним, а отже задоволенню не підлягає.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач 29.12.2025 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 05.01.2026 № 045550032879, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.
У цьому рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 34 роки 14 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 обчислено згідно даних про спеціальний стаж Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та складає 1 рік 11 місяців 17 днів. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди з 14.01.1992 по 01.12.1992, з 15.03.1995 по 29.03.1996, з 01.04.1996 по 30.06.1996 та з 27.11.1996 по 21.09.1998 згідно трудової книжки від 07.12.1992, оскільки записи в трудовій книжці не містять інформації про зайнятість повний робочий день в шкідливих умовах, проведення атестації робочих місць, що передбачено Наказом №383. Уточнюючі довідки підприємств, які підтверджують спеціальний стаж роботи у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, що передбачено Постановою №637, та інформація про проведення атестації робочих місць не надані. До страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів. 
Вважаючи рішення від 05.01.2026 № 045550032879 протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
В спірному випадку позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу.
Позивач вважає, що до його пільгового стажу за Списком №1 підлягає зарахуванню період навчання з 01.09.1988 по 10.01.1992, період військової служби з 10.12.1992 по 20.12.1994, періоди роботи з 14.01.1992 по 01.12.1992, з 15.03.1995 по 29.03.1996, 01.04.1996 по 30.06.1996, з 27.11.1996 по 21.09.1998, з 25.09.1998 по 31.12.1998.
В свою чергу, судом першої інстанції з`ясовано та сторонами не заперечується, що пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу роботи позивача періоди з 14.01.1992 по 01.12.1992, з 15.03.1995 по 29.03.1996, 01.04.1996 по 30.06.1996, з 27.11.1996 по 21.09.1998, з 25.09.1998 по 31.12.1998 на підставі доданих позивачем до заяви документів. 
Висновки суду першої інстанції з приводу означених періодів роботи позивача в установленому порядку не оскаржуються. 
Щодо періоду проходження позивачем військової служби суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Згідно зі статтею 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з 10.12.1992 по 20.12.1994 перебував на військовій службі.
Наявним у справі розрахунком пільгового стажу позивача, який проведено пенсійний органом, не підтверджено, що станом на час призову на військову службу у грудні 1992 року позивач навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відтак, враховуючи приписи ст.8 Закону № 2011-XI, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу періоду перебування на військовій службі з 10.12.1992 по 20.12.1994.
Щодо періоду навчання позивача, суд зауважує, що статтею 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.09.1988 по 10.01.1992 навчався у професійно-технічному навчальному закладі.
Разом з тим, наявним у справі розрахунком пільгового стажу позивача, який проведено пенсійний органом, не підтверджено, що у визначений ст. 38 Закону №103/98-ВР строк після закінчення навчання позивач був зарахований на роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та передбачає пільговий стаж.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Закон №103/98-ВР втратив чинність з 12.09.2025, рішення пенсійним органом прийнято у січні 2026 року, а отже ст. 38 Закону №103/98-ВР до спірних правовідносин не застосовується.
Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1988 по 10.01.1992.
За цих обставин, є помилковими висновки суду першої інстанції стосовно необхідності зарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання з 01.09.1988 по 10.01.1992 та перебування на військовій службі з 10.12.1992 по 20.12.1994.
Відповідно, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.01.2026 № 045550032879 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.12.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Отже, керуючись ст.317 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.
Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.
Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року у справі № 160/3643/26 в частині задоволення позовних вимог.
Ухвалити нове рішенні у цій частині про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року у справі № 160/3643/26 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя Т.І. Ясенова