Справа № 130/217/26
Провадження № 22-ц/801/2342/2026
Категорія: 71
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | Справа № 130/217/26 | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),
суддів Оніщука В.В., Сала Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Козюми Д.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 130/217/26 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Палій Тетяна Григорівна, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Жмеринський відділ ДРАЦС у Жмеринському районі Вінницької області, Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства,
за апеляційною скаргою представника Палій Тетяни Григорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.07.2026, постановлену у складі судді Порощука П.П. в приміщенні суду в м. Жмеринка, - 
в с т а н о в и в :

27.01.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Жмеринський відділ ДРАЦС у Жмеринському районі Вінницької області, Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Міністерство оборони України звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком дітей ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни в актовий запис № 12 про народження ОСОБА_6 , складений 12.10.2026 виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області в частині відомостей про батька, зазначивши батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші відомості залишити без змін; внести зміни в актовий запис № 73 про народження ОСОБА_7 , складений 5.09.2017 Жмеринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в частині відомостей про батька, зазначивши батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші відомості залишити без змін.
Заява обґрунтована тим, що 18.03.2016 рішенням Калинівського районного суду Вінницької області розірвано шлюб між заявницею та ОСОБА_2 . 
З жовтня 2015 року заявниця почала проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявниці та ОСОБА_5 народилась дочка ОСОБА_8 . У свідоцтві про народження дитини батьком дитини був записаний колишній чоловік ОСОБА_2 у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України. Актовий запис про народження дитини складено 12.10.2016 виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Жмеринського району на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявниці та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_9 . У відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини було проведено за дійсним прізвищем заявниці « ОСОБА_10 », а ім`я та по батькові за справжнім ім`ям біологічного батька ОСОБА_5 - ОСОБА_11 .
17.01.2025 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу заявниця отримала прізвище ОСОБА_13 . 
1.06.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло сповіщення сім`ї № 5222 на ім`я заінтересованої особи № 2 - ОСОБА_3 про те, що її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призваний на військову службу 19.10.2024, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання. 
Заявниця, як законний представник неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 в їх інтересах, має намір оформити їм пенсії по втраті годувальника та одноразову грошову допомогу, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», інші соціальні виплати.
Правовою підставою заяви є положення частини першої статті 130 СК України.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.07.2026 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишено без розгляду.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представником ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 10532/26-вх від 11.08.2026), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що : (1) судом першої інстанції не встановлено хто саме заперечує проти заявлених вимог; між ким саме існує спір; яке саме право оспорюється; у чому полягає предмет такого спору; (2) саме по собі можливе виникнення у майбутньому певних прав не означає існування спору між особами. Суд фактично ототожнив можливі юридичні наслідки встановлення факту із наявністю спору про право, що суперечить природі окремого провадження. Більше того, необхідність залучення батька померлого була обумовлена виключно процесуальною необхідністю проведення молекулярно-генетичної експертизи та відібрання біологічних зразків. Питання щодо вирішення буд-яких спадкових чи інших майнових спорів заявником не порушувалося. Суд також залишив поза увагою, що мати померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 письмово повідомила суд про відсутність заперечень щодо заявлених вимог. Батько померлого жодних заперечень також не подавав. Отже жоден із можливих спадкоємців не заявив про наявність спору щодо прав заявника чи дітей. Суд не встановив факту існування спору про право, а лише припустив можливість його виникнення у майбутньому.
31.08.2026 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 11402/26-вх) Головного управління ПФУ у Вінницькій області про розгляд справи у відсутності представника пенсійного фонду; просили повно, всебічно з`ясувати обставини справи, дослідити надані докази та прийняти обґрунтоване рішення. 
1.09.2026 до суду надійшов відзив (вх № 11499/26-вх) ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_3 зазначає, що апеляційну скаргу підтримує, проти встановлення факту батьківства її сина ОСОБА_5 щодо дітей не заперечує. Крім того, батько ОСОБА_5 - ОСОБА_14 також не заперечує проти встановлення факту батьківства. 
1.09.2026 до суду надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності.
7.09.2026 до суду надійшла заява (вх № 11716/26-вх) ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про розгляд справи без участі представника та заявника, які не мають можливості особисто прибути до суду. 
Щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України). 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
З 16.06.2021 ОСОБА_12 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 18.03.2016 по справі № 132/634/16-ц розірвано /а. с. 7/.
У заяві про встановлення факту батьківства, ОСОБА_12 зазначає, що з жовтня 2015 року заявниця почала проживати разом з ОСОБА_5 .. 
ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_12 народилась дочка ОСОБА_8 . У свідоцтві про народження дитини батьком дитини записаний колишній чоловік заявниці ОСОБА_2 .. Підстава запису відомостей про батька актовий запис про шлюб № 80 складений Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 16.06.2011 /а. с. 8, 12 -13/.
4.09.2017 у ОСОБА_12 народився син ОСОБА_9 /а. с. 8 зворотна сторона/.
17.01.2025 зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 .. Після реєстрації шлюбу заявниця отримала прізвище ОСОБА_13 /а. с. 9/.
1.06.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло сповіщення сім`ї № 5222 на ім`я заінтересованої особи - ОСОБА_3 про те, що її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призваний на військову службу 19.10.2024, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання /а. с. 6/. 
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Шевченко Покровського району Донецької області /а. с. 6 зворотна сторона/. 
На аркуші справи 38 містяться письмові пояснення ОСОБА_3 про те, що її син ОСОБА_15 з жовтня 2015 року проживав однією сім`єю із заявницею без реєстрації шлюбу. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний побут, під час їх спільного проживання у них народилися спільні діти ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та син ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). ЇЇ син ОСОБА_15 визнавав дітей своїми, піклувався про них, брав участь у вихованні та матеріальному забезпеченні. Діти фактично є її онуками. У 2025 році ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб. ОСОБА_3 підтримує заяву про встановлення факту батьківства та не заперечує проти її задоволення /а. с. 38/.
У заяві про встановлення факту батьківства, ОСОБА_12 також зазначає, що встановлення факту батьківства загиблого ОСОБА_5 має для дітей юридичне значення, оскільки без його встановлення діти позбавленні можливості реалізувати права, гарантовані законодавством України:
-право на одноразову грошову допомогу членам сім`ї загиблого військовослужбовця, передбачену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХП; 
-право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, встановлену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IY, стаття 36 та Законом України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХП; 
-права та інші державні соціальні виплати, пільги та компенсації, передбачені для дітей загиблих військовослужбовців;
-права на внесення відомостей про батька до актових записів про народження дітей.
/а. с. 2 зворотна сторона - 3/.
Постановляючи ухвалу про залишення заяви про встановлення факту батьківства без розгляду відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про встановлення факту батьківства вбачається спір про право, а тому такий спір повинен розглядатися в порядку позовного провадження, а не в порядку окремого провадження.
Висновок суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України зроблено судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, за повного з`ясування обставин справи, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Змістом частини четвертої статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.
У постанові ВС від 4.01.2023 по справі № 198/99/15-ц зазначено, що «згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».
Таким чином, у порядку окремого провадження підлягають розгляду справи про встановлення фактів, за наявності наступних умов: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно зі статтею 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
У постанові ВС від 9.07.2025 по справі № 201/1017/25 зазначено, що комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Суд першої інстанції, дійшов правомірного висновку, з яким погоджується також апеляційний суд, про те, що із заяви про встановлення батьківства вбачається спір про право, який може бути вирішено лише в порядку позовного провадження та наявність правових підстав, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України для залишення заяви без розгляду.
Із змісту заяви про встановлення факту вбачається, що метою встановлення факту батьківства є можливість дітей претендувати на отримання державної грошової допомоги та інших виплат після смерті військовослужбовця  ОСОБА_5 ..
Відповідно до частини першої, третьої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав. 
З матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про народження ОСОБА_6 батьком зазначено колишнього чоловіка заявниці, а отже встановлення факту батьківства, без вирішення питання щодо виключення відомостей з актового запису про поточного записаного батька ( ОСОБА_2 ), яке вирішується у позовному провадженні та із його обов`язковим залученням до справи, в окремому провадженні є неможливим. 
Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація, що запис про батька дитини ОСОБА_9 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу, що позбавляє суд можливості визначити наявність у заявниці підстав для звернення до суду з даною заявою. 
Посилання апелянта на ту обставину, що батьки покійного чоловіка визнають факт батьківства не виключає наявності спору щодо майнових прав, а сама обставина визнання зацікавленою стороною даного факту, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 294 ЦПК України не є підставою для закриття провадження чи безумовною обставиною, що не підлягає доведенню. 
Враховуючи, що стосовно доньки ОСОБА_8 факт батьківства підлягає встановленню в позовному провадженні; відповідно до вимог ст. 188 ЦПК України об`єднання вимог, які мають розглядатись у позовному та в окремому провадженні не допускається; встановлення факту батьківства лише щодо сина ОСОБА_9 може у майбутньому вплинути на майнові інтереси усіх членів сім`ї загиблого, колегія суддів погоджується з висновком міськрайонного суду, що спір повинен розглядатись в позовному провадженні. 
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 10.04.2019 по справі № 320/948/18, якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.
В постанові КЦС ВС від 5.08.2026 року № 619/866/24 Суд зазначив, що наявність спору про батьківство загиблого військовослужбовця та пов`язані з ним майнові права виключає розгляд справи в порядку окремого провадження. 
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова ВС від 11.09.2024 по справі № 335/4669/23, від 17.06.2024 по справі № 753/21178/21).
При цьому, колегія суддів звертає увагу на особливості розгляду справ окремого провадження. Так, КЦС ВС у постанові від 30.11.2023 по справі № 569/4466/23 зазначив, що у таких справах не застосовуються положення про змагальність (ст. 12 ЦПК) та межі судового розгляду (ст. 13 ЦПК).
За таких обставин, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. 
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Щодо розподілу судових витрат.
Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України, відповідно до частини сьомої якої при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. 
У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України).
З огляду на викладене відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, можливе у справах позовного провадження, але у справах окремого провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, судові витрати не відшкодовуються.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 263/1265/18 та від 16.11.2022 у справі № 214/4179/21, постанова ОП КЦС від 25.03.2024 у справі № 161/9609/22.
За таких обставин, судові витрати, понесені заявником при подання апеляційної скарги, слід залишити за ОСОБА_1 ..
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.07.2026 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя   Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук 

Т.Б. Сало