Справа № 444/2941/26
Провадження № 3/444/1446/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Жовква
28 липня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Оприск З. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу поліції № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , УНЗР: 19860902-06115, Паспорт: Серія: КС Номер: НОМЕР_2 , Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , пос. водія НОМЕР_3 ), 
за ч. 3 ст. 130 КУпАП,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи двічі протягом року підданим стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 22.06.2026 року о 10:08 год. в с. Блищиводи, на дорозі Жовква-Кам`янка-Бузька, Львівський район, Львівська область, керував транспортним засобом Ніссан Vanette НОМЕР_4 з явними ознакамиалкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірних покривів обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вчергове заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги. Клопотав про виклик в судове засідання особи, яка склала протокол. 
Суддею неодноразово були задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги.
В судовому засіданні 21.07.2026 суддею було попереджено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, що подальші клопотання про відкладення розгляду справи будуть розцінені як спроби затягувати час з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
Суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським Галичем Б.О.
Особа, яка склала протокол, ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні 21.07.2026 року як свідок, пояснив, що він працює поліцейським. В той день під час патрулювання ними було помічено автомобіль з незатонованими вікнами, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . В його екіпажу була наявна інформація, що ОСОБА_1 може бути причетний до вчинення правопорушення, оскільки його позбавлено права керування, тому авто було ними зупинене. При спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 поводився неадекватно, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від огляду. Поліцейськими було складено на ОСОБА_1 відповідний протокол про адміністративне правопорушення. 
Окрім цього, ОСОБА_1 подав скаргу в межах даної справи, в якій вказав наступне. Згідно ЗУ «Про судовий збір», у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» Відділ поліції №2 у місті Жовква не наділений пільгами для несплати судового збору. Вважає, що до матеріалів справи мав бути прикріплений чек з оплатою судового збору. Такі дії це службова недбалість, за що передбачено відповідальність за ч.І ст. 367 ККУ, які вчинила старший інспектор САП Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції Оксана Галич, що зазначено у її рапорті який поданий підполковнику поліції Денису Гайду. Рапорт знаходиться у матеріалах справи. Вказав, що ОСОБА_3 до матеріалів справи додала перелік протоколів та судових рішень які зазначені у табличці. Вважає, що у даному документі ОСОБА_4 ввела суд в оману тому, що судового рішення в матеріалах справи не має, до матеріалів справи додано Постанову суду. В даному випадку ОСОБА_3 повинна понести відповідальність за ст. 384 КК України. Зазначив, що у рапорті ОСОБА_5 зазначила, що переглядала відеозапис. Вважає, що такими діями ОСОБА_3 втрутилась в його особисте життя порушивши ст. 32 Конституції України, жоден закон її не може цього дозволити оскільки Конституція це норми прямої дії, що зазначено в ст. 8 Конституції України і зазначено в абз. 1 ст. 32, а саме виключно якщо передбачено Конституцією. Вказав, що відео з нагрудних камер працівників поліції суперечать ст. ст. 32, 34 Конституції України та обгрунтовано Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2012 від 20.01.2012. Вважає, що у відповідності до ст. 32 Конституції України такі дії можна робити виключно з його згоди. Своєї згоди він не давав та в нього ніхто і не питав. Зазначив, що враховуючи пункти 2,3 скарги ОСОБА_3 вчинила незаконні дії, збираючи документи, вчинила неправомірну вигоду для матеріалів адміністративної справи та порушила права людини і громадянина, а саме абз.З ст. 62 Конституції України за такі дії в сукупності повинна понести відповідальність за ч.І ст. 364 та ст. 384 КК України. Вказав, що в матеріалах справи знаходиться документ під назвою Акт огляду драгер. У даному акті зазначено, що поведінка не відповідає обставинам та почервоніння шкірного покриву. Вважає, що даний прилад не передбачений для проведення досліду стосовно поведінки при обставинах та проведення досліду з приводу шкірного покрову. Зазначив, що ОСОБА_6 порушив ст. 28 Конституції України де в абз. 3-му зазначено, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. З приводу поведінки яка не відповідає обставинам зазначив, що жодного закону з приводу поведінки при обставинах не існує. Тому таке обгрунтування ОСОБА_7 безпідставне, незаконне та не має жодного відношення до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вважає, що одночасно заборонено робити дослід та у відповідності до абз.2 ст. 24 Конституції України не може бути обмежень за ознаками кольору шкіри. Тому такий дослід ОСОБА_7 не законний. Вказав, що це означає, що поліція не має законного права вчиняти такі дії, відповідно і суд не має Конституційного права проводити такі досліди тому, що згідно ст. 124 Конституції України суд займається правосуддям, а не дослідами, саме тому в судовому процесі знаходиться три сторони, а саме позивач, відповідач який має право на вільний вибір захисника своїх прав та професійну правничу допомогу та суддя який заслуховує та розглядає погоджені документи з відповідачем, якщо відповідач це людина і громадянин у відповідності до абз. 2 ст. 32 Конституції України. Вважає, що за такі дії ОСОБА_6 повинен понести відповідальність за ст. 367 КК України. Вказав, що в матеріалах справи знаходиться документ під назвою Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважає, що складений документ це порушення ст. 33 Конституції України тому, що людині і громадянину гарантується свобода пересування. В даному документі службова особа його направляє обмежуючи право людини і громадянина на свободу пересування. За такі дії ОСОБА_6 повинен понести відповідальність за ст. 367 КК України. Вказав, що на попередньому засіданні був присутній свідок ОСОБА_6 який проник у судову залу з зброєю. Наскільки він знає заборонено приносити заборонені предмети в суд, він міг постраждати та інші люди, посадові особи та службові особи, отже просив з цього приводу прийняти міри та притягнути до відповідальності ОСОБА_8 . Вказав, що такі дії залякують його як сторону судового процесу. Зазначив, що в дані ситуації ОСОБА_6 порушує ст. 9 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» тап.1 ст. 129 Конституції України. Просив розглянути скаргу у відповідності до ст. 40 Конституції України керуючись ст. 124 Конституції України у відповідності до ст. 19 Конституції України та прийняти обгрунтоване рішення по суті скарги.
Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами у визначеному законом процесуальному порядку. 
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".
Суддя розглядає справи та приймає рішення виключно в межах відкритого судового провадження. На стадії відсутності відкритої справи суддя не наділений повноваженнями вчиняти будь-які процесуальні дії або надавати правові консультації (ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).
Суддею встановлено, що ОСОБА_1  винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і підлягає адміністративній відповідальності.
Факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: 
-протоколом ЕПР1 № 699719 від 22.06.2026 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи двічі протягом року підданим стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 22.06.2026 року о 10:08 год. в с. Блищиводи, на дорозі Жовква-Кам`янка-Бузька, Львівський район, Львівська область, керував транспортним засобом Ніссан Vanette НОМЕР_4 з явними ознакамиалкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірних покривів обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не проводився у зв`язку із відмовою від такого;
-направленням водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.06.2026 року, з якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не проводився у зв`язку із відмовою від такого;
-рапортом інспектора Відділу поліції № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 22.06.2026 року;
-довідкою про повторність адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, притягався до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП 22.04.2026 року та за ч.2 ст. 130 КУпАП 16.04.2026 року;
-копією постанови Жовківського районного суду Львівської області від 22.04.2026 року;
-копією постанови Жовківського районного суду Львівської області від 16.04.2026 року;
-відеозаписом події на диску.
Дії правопорушника слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи двічі протягом року підданим стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинив порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме "Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Згідно Правил дорожнього руху водій — особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю.
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, не встановлено. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає. Підстав звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено.
Частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, оскільки адміністративне правопорушення вчинене на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде накладення штрафу в межах санкції статті ч. 3 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 130 ч.3, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 /п`ятдесят одну тисячу/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору в дохід держави.
Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання – 3 місяці.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя         Оприск  З.  Л.