Справа № 307/48/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

18 серпня 2026 року м. Ужгород
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Шевчук В.В., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , на рішення Тячівського районного суду від 27 червня 2024 року у справі № 307/48/24 (Головуючий: Стецюк М.Д.), -

В С Т А Н О В И Л А
У січні 2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернулися в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України, мотивуючи тим, що 25 червня 2009 року між відповідачкою та ПАТ «Бант Форум» був укладений Кредитний договір № 0055/08/26-N, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних. 
25 червня 2009 року рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №2н-265/09, стягнуто з ОСОБА_1 312 860,37 грн. заборгованості за Кредитним договором та 850,00 грн. судового збору. 
Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. 
26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», і останні набули право вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 0055/08/26-N. 
Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2019 року замінено стягувача у справі № 307/2864/19 на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». 
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» наділено правом грошової вимоги до відповідачки, а ПАТ «Банк Форум» втратив такі права. 
Оскільки відповідачкою після набрання законної сили рішенням суду, таке не було виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 08 грудня 2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 55 967, 00 грн., з яких: нараховані 3% річних – 11391,54 грн.; втрати від інфляції – 44575,46 грн..
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 55 967,00 грн., та 2684,00 грн. сплаченого позивачем судового збору, та витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Рішенням Тячівського районного суду від 27 червня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 55 967 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» 2684 грн. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрати на правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як суду не надано доказів наявності у відповідача не виконаного зобов`язання за кредитним договором в сумі 312860,37 грн. Актом про втрату виконавчих документів від 28.01.2020 р. стверджено, що під час перевірки оригіналів кредитної справи №0055/08/26- N щодо позичальника ОСОБА_1 переданих ТОВ«Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» встановлено факт втрати/відсутності оригіналу судового наказу №2н-265/09 виданого Тячівським районним судом від 25.06.2009 р. Строк пред`явлення до виконання судового наказу сплив у 2012 році, тобто моменту закінчення строку пред`явлення його до виконання пройшло більше семи років. Невиконане грошове зобов`язання, на яке яке позивач просить нарахувати 3% річних є не зобов`язанням за кредитним договором №0055/08/26- N від 31.01.2008 року, а є зобов`язанням встановленим рішенням суду від 25.06.2009 року, дані про виконання якого матеріали справи не містять. При обрахунку 3% річних за основу повинно братися прострочена сума, визначена у судовому рішенні і такі розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначений судовим рішенням у відповідній валюті помноженій на кількості днів прострочення. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому має бути здійснений платіж, і за будь – який місяць (місяці) у якому (яких) спостерігається інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в якій індекс інфляції становив менше одиниці. Разом з тим, на позивача покладено обов`язок довести факт порушення його прав, яке на його думку, полягає в невиконанні зобов`язання.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить розписка про вручення їй поштового відправлення а представник ТОВ«Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» повідомлений про розгляд справи довідкою про доставку електронного документу і їх неявка не перешкоджає розгляд справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що 31 січня 2008 року між відповідачем та АКБ «Форум» був укладений Кредитний договір №0055/08/26-N, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000 доларів США зі сплатою 12,5 процентів річних і строком повернення до 30 січня 2030 року.
Судовим наказом Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2009 року, з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» стягнуто 303105,58 грн. заборгованості за кредитним договором, 9754,79 грн. штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту і несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 850 грн. судового збору та 43 грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2019 року, яка набрала законної сили 17 грудня 2019 року, замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у справі № 2н-265/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0055/08/26-N.
Отже, усі права кредитора за Кредитним договором №0055/08/26-N від 31 січня 2008 року на даний час належать ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
Доказів повного чи часткового виконання вищевказаного судового наказу не надано.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2020 року, яка набрала законної сили 20 травня 2020 року, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката судового наказу № 2н-265/09 та поновлення строку для його пред`явлення до виконання відмолено.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, (негативне зобов`язання) а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч 1 ст. 598, ст.. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за належне виконання зобов`язання.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Даний спір виник внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем стягнутих на підставі судового наказу Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2009 року, який відповідачкою не виконано.
Правовий аналіз положень статтей 526,599,611,625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови відмови суду у про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржницю від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254цс 19).
Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність у три роки (стаття 257 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
У відповідності до ч 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Право ТзОВ «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста», на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає з моменту порушення грошового зобо`вязання до моменту його усунення і обмеження останніми трьома роками які передували подачі такого позову і з розрахунку позивача, який зроблено за період з 08 грудня 2020 року по 23 лютого 0222 року та розмір грошового стягнення трьох процентів річних та інфляційних збитків розраховано із заборгованості встановленої судовим наказом, що становить 312860,37 грн.
ТзОВ «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста», яке набуло всіх прав кредитора по Кредитному договору №0055/08/26-N від 31 січня 2008 року, пред`явило позов в межах строку позовної давності, перебіг якого зупинений в період дії воєнного стану в Україні, і підлягає стягненню з відповідача на його користь 3% річних – 11391,54 грн. та втрати від інфляції – 44575,46 грн.
Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було подано копію Договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 03 січня 2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «ФК «ІнвестохіллсВеста», акт № 75 приймання-передачі наданих послуг від 21 листопада 2023 року, заявка про надання юридичної допомоги № 1 від 07 листопада 2023 року.
За змісту акту № 75 приймання-передачі наданих послуг від 21 листопада 2023 року позивачу надано наступні послуги професійної правничої допомоги: консультація усна (з вивченням документів) по Кредитній справі № 0055/08/26-N; консультація письмова по судовому рішенню по справі № 2н-265/09; підготовка (складення) позовної заяви про стягнення 3 %, інфляційних збитків у відповідності до ст.. 625 ЦК України з клопотанням; формування додатків до позовної заяви, зібрання та передача справи замовнику, на загальну суму 20 000 грн.
Суд першої інстанції із врахуванням п.1 ч 2 ст. 137 та ч 8 ст. 141 ЦПК України та поданими позивачем документами обґрунтовано вважав такі належними та допустимими на підтвердження витрат, які поніс позивач на оплату професійної правничої допомоги і визначив їх стягнення у розмірі 5000 грн.
За таких обставин суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, оцінка яких відображена у рішенні суду, обґрунтовано частково задовольнив заявлені позовні вимоги із вищенаведених підстав.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.  
Рішення Тячівського районного суду від 27 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 серпня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ