Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/354/24
Провадження № 2/945/204/26
Рішення
Іменем України
05 червня 2026 року
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Карабут В.В.; представника позивача ОСОБА_1 - Унгуряну С.І. (бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО»; Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, -
встановив:
19 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1  посилався на те, що, на підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації № 292-р від 13 грудня 2018 року, позивачу, на праві приватної власності, належить земельна ділянка, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
23 березня 2018 року між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “Ніколь Агрозем” укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером - 4824282700:07:000:0194.
Строк дії договору, визначений сторонами, становить сім років (п. 8 Договору).
Право оренди за зазначеним договором зареєстровано у встановленому законом порядку.
Позивач вказував на те, що відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємсців та громадських формувань, 30 липня 2020 року приватним нотаріусом Горобченко С.Г. здійснена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме - здійснено зміну назви юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніколь Агрозем” (код ЄДРПОУ 4143874) на Товариство з обмеженою відповідальністю “РЕЛЬЄФ АГРО” (код ЄДРПОУ 4143874).
26 грудня 2023 року позивач отримав деталізовану Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої, державним реєстратором Степівської сільської ради Миколаївського району, на підставі Угоди про дострокове розірвання Договору оренди землі від 16 грудня 2021 року, припинено право оренди землі, зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю “РЕЛЬЄФ АГРО”, на підставі Договору оренди землі від 23 березня 2018 року (розділ: «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права»).
У Державному реєстрі речових прав міститься Електронна копія Угоди про дострокове розірвання Договору оренди землі від 18 грудня 2021 року, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “РЕЛЬЄФ АГРО” (Товариством з обмеженою відповідальністю “Ніколь Агрозем”). Позивач вказував на те, що зазначений договір позивачем не укладався, підпис здійснений іншою особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .
Також, із Державного реєстру прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки з кадастровим номером - 4824282700:07:000:0194, позивачу стало відомо, що 18 січня 2022 року державним реєстратором Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Гавриленко В.В. було проведено державну реєстрацію речового права за № 46294294, на підставі Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРО -НІК" (код ЄДРПОУ 42463091), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62995773 від 21 січня 2022 року.
У Державному реєстрі речових прав міститься Електронна копія Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРО -НІК". Позивач зазначив, що він особисто зазначений договір не підписував та не уповноважував третіх осіб на підписання договору оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРО -НІК" від свого імені, отже відсутнє його волевиявлення на вчинення вказаного правочину, орендну плату від орендаря позивач ніколи не отримував.
У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, він просив суд: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Разом із позовною заявою до суду подано клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2024 року вказану вище позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити у справі підготовче судове засідання.
До участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО» та Степівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області.
Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО» витребувано оригінал 
Угоди від 16 грудня 2021 року про дострокове розірвання Договору оренди землі від 23 березня 2018 року, укладеної від імені ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕЛЬЕФ АГРО", якою розірвано Договір оренди землі від 23 березня 2018 року, площею 5,4529 га., з кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, що розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” витребувано оригінал Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-НІК", про оренду земельної ділянки, площею 5,4529 га., з кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, що розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.
Від державного реєстратора Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області витребувано оригінали документів, які стали підставою для реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-НІК" права оренди на підставі договору оренди землі б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, земельної ділянки, площею 5,4529 га., за кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, рішення державного реєстратора Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про реєстрацію іншого речового права - права оренди землі, індексний номер 62995773 від 21 січня 2022 року (номер запису про інше речове право: 46294294).
07 травня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло повідомлення від державного реєстратора Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про неможливість надання витребовуваних документів.
01 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3  подав до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про зміну предмета позову, у якій просив суд визнати відсутнім право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-НІК» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4529 га, за кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, що знаходиться на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та належить на праві власності ОСОБА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право 46294294 від 18 січня 2022 року; скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” на земельну ділянку площею 5,4529 га, за кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, що розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрованої 18 січня 2022 року державним реєстратором Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Гавриленко В.В., в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 46294294; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір та понесені витрати на правову допомогу. До заяви про зміну предмета позову представник позивача додав докази направлення копії заяви про зміну предмета позову відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” і третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО» та Степівській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2024 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/354/24 та призначити справу до судового розгляду по суті.
17 березня 2025 року і 18 березня 2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” - Євтєєва Тетяна Володимирівна надіслала на адресу суду клопотання і заяву про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття, а також відзив на позов, у якому заперечувала проти вимог позивача та просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
18 березня 2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” - Євтєєва Тетяна Володимирівна в системі «Електронний суд» сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області відзив на позов, у якому представник відповідача заперечувала проти вимог позивача та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
До відзиву на позов представник відповідача додав письмові докази. 
20 березня 2025 року Унгуряну Сергій Іванович - представник позивача ОСОБА_1 надіслав на адресу суду клопотання про витребування від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” доказів: оригіналу Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-НІК", про оренду земельної ділянки, площею 5,4529 га., з кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, що розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області; оригіналу видаткового касового ордеру від 20 червня 2022 року про оплату ОСОБА_1 коштів за оренду землі у розмірі 4138 грн. 98 коп.; оригіналу видаткового касового ордеру від 20 березня 2023 року про оплату ОСОБА_1 коштів за оренду землі у розмірі 4138 грн. 98 коп.
24 березня 2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” - Євтєєва Тетяна Володимирівна в системі «Електронний суд» сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2025 року постановлено відмовити у задоволенні заяви Євтєєвої Тетяни Володимирівни - представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” про участь представника позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року задоволено клопотання Євтєєвої Тетяни Володимирівни - представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття; засідання для розгляду справи по суті замінено підготовчим засіданням.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2025 року постановлено: прийняти заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову у цивільній справі № 945/354/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО»; Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів. Від Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” витребувано: оригінал Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-НІК", про оренду земельної ділянки, площею 5,4529 га., з кадастровим номером 4824282700:07:000:0194, що розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області; оригінал видаткового касового ордеру від 20 червня 2022 року про оплату ОСОБА_1 коштів за оренду землі у розмірі 4138 грн. 98 коп.; оригінал видаткового касового ордеру від 20 серпня 2023 року про оплату ОСОБА_1 коштів за оренду землі у розмірі 4138 грн. 98 коп. Підготовче судове засідання відкладено.
12 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 - Унгуряну Сергій Іванович в системі «Електронний суд» сформував до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Копію заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представник позивача 12 січня 2026 року надіслав іншим учасникам справи.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2026 року задоволено заяву Унгуряну Сергія Івановича - представника позивача ОСОБА_1  про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2026 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/354/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО»; Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, та призначити справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 26.05.2026 позивач  ОСОБА_1 не з`явився, при цьому його представник  ОСОБА_3 у судовому засіданні 26.05.2026 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представники відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”: Бондаренко Ігор Олександрович; ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 26.05.2026 не з`явилися без повідомлення причин; відзив на позовну заяву, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, не подали.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО», належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 26.05.2026 не з`явився без повідомлення причин; пояснення щодо позову, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, не подав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання 26.05.2026 не з`явився, при цьому 20 березня 2025 року секретар сільської ради подав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, за наявними в матеріалах справи документами.
Суд заслухав у судовому засіданні 26.05.2026 Унгуряну Сергія Івановича - представника позивача  ОСОБА_1 , дослідив матеріали справи та встановив таке:
На підставі Розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 292-р «Про забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на отримання земельної ділянки у власність у межах території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області»  ОСОБА_1  на праві приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Т. 1 а. с. 6 і на звороті).
Вказана інформація підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159799747 від 16 березня 2019 року (Т. 1 а. с. 7 і на звороті).
До позовної заяви позивачем додано копію Договору оренди землі від 23 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “Ніколь Агрозем”, відповідно до умов якого орендодавець ОСОБА_1 передав орендарю Товариству з обмеженою відповідальністю “Ніколь Агрозем” у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Т. 1 а. с. 8, 9).
Вказана інформація підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 166643825 від 15 травня 2019 року (Т. 1 а. с. 10 і на звороті).
З копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що додана позивачем до позову, слідує, що 30 липня 2020 року приватним нотаріусом Горобченко С.Г. здійснена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме - здійснено зміну назви юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніколь Агрозем” (код ЄДРПОУ 4143874) на Товариство з обмеженою відповідальністю “РЕЛЬЄФ АГРО” (код ЄДРПОУ 4143874) (Т. 1 а. с. 11 - 14).
З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360083754 від 26 грудня 2023 року слідує, що земельна ділянка, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, на підставі Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”.
Підстава внесення запису: Рішення про дежавну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62995773 від 21 січня 2022 року, ОСОБА_5 , Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області (Т. 1 а. с. 15, 16).
Аналогічні відомості містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360083604 від 26 грудня 2023 року, що додана позивачем до позовної заяви (Т. 1 а. с. 17).
До матеріалів справи позивачем додано копію Угоди від 16 грудня 2021 року про дострокове розірвання договору оренди землі від 23 березня 2018 року, укладеної між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю “Рельєф Агро”, а також копію Договору оренди земельної ділянки від 16 грудня 2021 року, укладеного між  ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік” (Т. 1 а. с. 18, 19 - 21).
Оригіналів Угоди від 16 грудня 2021 року про дострокове розірвання договору оренди землі від 23 березня 2018 року, укладеної між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю “Рельєф Агро”, а також Договору оренди земельної ділянки від 16 грудня 2021 року, укладеного між  ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік”, сторони та їхні представники суду не представили.
З відомостей, які містяться у витягах з Державних реєстрів, копії яких позивачем долучено до матеріалів справи, слідує, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік” використовує земельну ділянку загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , і перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік”, на підставі Договору оренди земельної ділянки від 16 грудня 2021 року до 16 грудня 2028 року, укладення якого категорично заперечується позивачем ОСОБА_1 - власником вказаної вище земельної ділянки.
Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1, п. п. 1), 4) ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06 жовтня 1998 року (далі - Закон № 161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону № 161-XIV, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.14 Закону № 161-XIV договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону №161-XIV об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 30 Закону № 161-XIV зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Разом з цим, правочином - є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
У частині 1 статті 215 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Як у частині 1 статті 215 ЦК України, так і у статтях 229 - 233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно з положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) вказала, що: підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі. У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю та його правонаступникам і чи приймали вони таку оплату. У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Вимог ухвал суду від 04 березня 2024 року та від 18 серпня 2025 року, в частині витребування від відповідача оригіналу Договору оренди земельної ділянки від 16 грудня 2021 року, укладеного між  ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік”, які відповідач отримував 23 квітня 2024 року та 12 вересня 2025 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (Т. 1 а. с. 59, Т. 2 а. с. 36), відповідач не виконав.
Водночас, відповідач, як сторона спірного договору мав би зберігати примірник цього договору протягом всього строку його дії.
Разом з цим, оригінал договору оренди земельної ділянки витребовувався, з метою призначення судової почеркознавчої експертизи, для підтвердження чи спростування обставини щодо підписання спірного договору ОСОБА_1 .
За відсутності оригіналу спірного договору проведення почеркознавчої експертизи неможливе.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.  
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Разом з цим, порядок призначення судової експертизи у науково - дослідних судово - експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково - методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно - правовими актами з питань судової експертизи.
Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, при цьому стороною не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, у зв`язку з чим, у справі слід було призначити судову почеркознавчу експертизу.
Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Згідно з ч. 4, п. п. 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Вказана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Верховного Суду (Касаційний цивільний суд) від 24 листопада 2021 року №761/27802/19.
В роз`ясненнях, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», вказано на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз.
Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Доведення такої обставини, як виконання підпису від імені ОСОБА_1 в Договорі оренди земельної ділянки від 16 грудня 2021 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою, має істотне значення для вирішення цієї справи, зазначений факт може бути встановлено чи спростовано, шляхом отримання результатів почеркознавчої експертизи.
Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Під час розгляду справи позивач, заперечуючи проти існування договору оренди земельної ділянки, просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, при цьому, враховуючи те, що відповідачем не було надано предмет дослідження, судом не було задоволено таке клопотання позивача.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Оскільки відповідач ухилився від надання суду доказів укладення 16 грудня 2021 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік”, як орендарем, Договору оренди земельної ділянки, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що унеможливлює встановлення факту укладення такого договору, а також ураховуючи те, що цей доказ має суттєве значення у справі, суд визнає обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, а саме те, що ОСОБА_1 вказаний вище правочин із Товариством з обмеженою відповідальністю “Агро - Нік” не укладав та не підписував.
Тобто, ОСОБА_1 не виявляв свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, а відтак правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Також, оскільки позивач наголошував про відсутність оплати за спірним договором оренди земельної ділянки та зазначав про те, що підпис на касових ордерах здійснено не позивачем, а іншою особою, а відповідачем не виконано вимог ухвали суду про витребування 
документів, а саме відповідачем не були надані оригінали видаткових касових ордерів від 20 серпня 2023 року та від 20 червня 2022 року, суд з підстав викладених вище, не бере до уваги копії вказаних документів.
Доказів на спростування доводів позивача судом не встановлено і відповідачем суду не представлено. 
Попри того, що договір є неукладеним, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право оренди відповідача. Цей запис створює видимість існування права оренди, обмежує позивача у здійсненні правомочностей власника та порушує його права власності, захищені статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 роз`яснено: якщо право оренди зареєстроване в реєстрі на підставі неукладеного договору, ефективним способом захисту прав власника є вимога про визнання відсутнім права оренди.
Задоволення такої вимоги усуває правову невизначеність і є самостійною, прямою підставою для державного реєстратора внести запис про припинення (скасування) права оренди в реєстрі відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За таких обставин, оскільки відповідач використовує земельну ділянку, належну відповідачеві на праві приватної власності, без належних правових підстав (на підставі неукладеного договору), суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право власності позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку, підлягає захисту.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В матеріалах справи міститься квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 68601581 від 14 лютого 2024 року, з якої слідує, що 14 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (Т. 1 а. с. 36).
Отже, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений позивачем при поданні позовної заяви.
Згідно з положеннями п. 1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 131 - 2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Незалежність адвокатури гарантується.
Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п. п. 6. 9 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, що сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Також у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката.
У пункті 1 Резолюції (78) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам про безоплатну правову допомогу і юридичні консультації від 2 березня 1978 року зазначено, що ніхто не може бути в силу перешкод економічного характеру позбавлений можливості використання або захисту своїх прав у будь-яких судах, повноважних виносити рішення по цивільних, господарських, адміністративних, соціальних чи податкових справах. З цією метою кожна особа має бути наділена правом на необхідну правову допомогу в судовому провадженні. При розгляді того, чи така допомога є необхідною, слід враховувати: а) фінансові можливості та зобов`язання відповідної особи; b) очікувані судові витрати.
Положеннями п. п. 1), 2) ч. 2 ст. ст. 137 ЦПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 1 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17.
Крім цього, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18, вимога щодо прайс - листа та акта виконаних робіт (послуг) є необов`язковою за умови, що надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.
В матеріалах справи містяться копії: Договору № 43/23 про надання правової допомоги від 26 грудня 2023 року, укладеного між адвокатом Унгуряну Сергієм Івановичем, з одного боку, та ОСОБА_1 , з другого боку; квитанції до прибуткового касового ордера № 43/23 від 26 грудня 2023 року (Додатку № 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (пункт 25 розділу III), з якої слідує, що 26 грудня 2023 року адвокат Унгуряну Сергій Іванович прийняв від ОСОБА_1 гонорар у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. (підстава: Договір № 43/23 про надання правової допомоги від 26 грудня 2023 року) (а. с. 29 і на звороті, 30).
З огляду на викладене вище, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, п. 1) ч. 3 ст. 133, ч. ч. 1), 2) ч. 2 ст. ст. 137, ч. 1, п. 1), ч. 2 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
вирішив:
Позов  ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЛЬЕФ АГРО»; Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, - задовольнити.
Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” (код ЄДРПОУ 42463091; місце розташування: вул. Одеське шосе, буд. 69, м. Миколаїв, Миколаївської області, 54036) право оренди земельної ділянки, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на підставі Розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 292-р «Про забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на отримання земельної ділянки у власність у межах території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області» на праві приватної власності належить  ОСОБА_1 , і перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК”, на підставі Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право номер: 46294294 від 18 січня 2022 року).
Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” (код ЄДРПОУ 42463091; місце розташування: вул. Одеське шосе, буд. 69, м. Миколаїв, Миколаївської області, 54036) земельної ділянки, загальною площею 5,4529 га, кадастровий номер - 4824282700:07:000:0194, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на підставі Розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 292-р «Про забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на отримання земельної ділянки у власність у межах території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області» на праві приватної власності належить  ОСОБА_1 , яке виникло у Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” на підставі Договору оренди земельної ділянки б/н від 16 грудня 2021 року (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право номер: 46294294 від 18 січня 2022 року).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” (код ЄДРПОУ 42463091; місце розташування: вул. Одеське шосе, буд. 69, м. Миколаїв, Миколаївської області, 54036) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений ОСОБА_6  при поданні позову за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 68601581 від 14 лютого 2024, у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-НІК” (код ЄДРПОУ 42463091; місце розташування: вул. Одеське шосе, буд. 69, м. Миколаїв, Миколаївської області, 54036) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, сплачені ОСОБА_6  за квитанцією до прибуткового касового ордера № 43/23 від 26 грудня 2023 року (Додатку № 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (пункт 25 розділу III) у розмірі 20000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова