Справа № 203/9033/25
Провадження № 2/202/2066/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 , представника позивача Фурман Ю.В., представника третьої особи Боєвої Л.І. – засобами відеоконференції,
за відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради, третя особа Донецька обласна державна адміністрація, про визнання права власності
В С Т А Н О В И В:
 
До Індустріального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фурман Ю.В. 
У позові просили визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 132,3 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування зазначили, що «Відповідно до положень ст. 335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Отже, у разі невизнання за позивачем права власності на нерухоме майно, таке майно має бути взято на облік як безхазяйне і в подальшому передано за рішенням суду у комунальну власність. Тому особою, яка має інтерес до спірного нерухомого майна, є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем розташування цього майна. Органом місцевого самоврядування за місцем розташування спірного нерухомого майна є Донецька міська рада (код ЄДРПОУ 26502957), і саме ця юридична особа є належним відповідачем у справі».
На підтвердження обґрунтованості вимог позивач та його представник надали наступні докази: копію технічного паспорта; копію рішення Виконавчого комітету Петровської районної ради від 12.01.2000 року; копію Акту приймання індивідуального будинку; копію рішення Петровської районної ради народних депутатів від 26.07.1989 року про надання земельної ділянки АДРЕСА_1 ».
Справа підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпра. Справа розглянута у порядку загального позовного провадження.
Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився. Судом вживалися заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Від відповідача відзив на позов не надходив.
Ухвалою від 26.05.2026 до участі у справі було залучено Донецьку обласну державну адміністрацію у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою від 15.06.2026 закрите підготовче провадження у справі.
Позивач протягом розгляду справи був представлений адвокатом, котра була присутня у кожному судовому засіданні. Відтак, позивач мав реальну можливість отримувати правничу допомогу.
У судовому засіданні встановлено наступне.
ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою. Стверджував, що територію м. Донецька покинув після його захоплення окупантами, але дату не пам`ятає.
Також стверджував, що у спірному житловому будинку загальною площею 132,3 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживав разом з родиною, але будинок належить йому одноосібно.
Доказами набуття права власності на зазначений будинок вважає: технічний паспорт; рішення Виконавчого комітету Петровської районної ради від 12.01.2000 року; Акт приймання індивідуального будинку; рішення Петровської районної ради народних депутатів від 26.07.1989 року про надання земельної ділянки АДРЕСА_1 .
З пояснень встановлено, що визнання права власності на зазначений вище будинок ОСОБА_1 потрібне для отримання компенсації, у разі якщо така компенсація буде надаватися колишнім мешканцям м. Донецька, чиє майно залишилося на окупованих російською федерацією територіях.
Щодо збереження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач повідомив, що не володіє інформацією. Тобто, йому не відомо чи залишився зазначений будинок неушкодженим, також не відомо про можливих нових мешканців. Долею будинку позивач, з його слів, не цікавився.
Позивач та його представник не заявляли клопотання про витребування доказів, допит свідків тощо.
Оскільки представник відповідача жодного разу не з`явився у судове засідання, перебігом справи не цікавився, судом було залучено Донецьку обласну державну адміністрацію у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
У судовому засіданні представник третьої особи Боєва Л.І. не висловлювала заперечення щодо задоволення позовних вимог. Разом з тим наголосила на тому, що між Донецькою облдержадміністрацією та заявленими вимогами позивача відсутній матеріально-правовий зв`язок. А також пояснила, що нерухоме майно, про яке йде мова в позовній заяві, знаходиться на території Донецької міської ради Донецької області. Донецька міська рада на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» входить до системи органів місцевого самоврядування, представляючи інтереси мешканців відповідної територіальної громади. 
З 07.04.2014 року місто Донецьк знаходиться на території України тимчасово окупованою російською федерацією (згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 р. № 380/43786).
Рішення про утворення Донецької міської військової адміністрації Президентом України не приймалося, як і не приймався жодний законодавчий акт щодо передачі повноважень міських рад Донецької області обласній військовій адміністрації. Закон України «Про правовий режим воєнного стану» не наділяв обласні державні (військові) адміністрації повноваженнями щодо управління, ведення чи зберігання технічних архівів та реєстраційних справ Бюро технічної інвентаризації.
Також ОСОБА_2 у заяві по суті, поданій через систему «Електронний суд» від 28.05.2026 звернула увагу на те, що відсутність порушеного, невизнаного або оспорюваного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61- 20968 сво 21)).
Суд оцінюючи докази за внутрішнім переконанням дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Так, у матеріалах справи наявні: 
-копія технічного паспорта від 18.09.1996 року, згідно якого будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,3 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м., складається з підвалу, 1-го та 2-го поверхів;
-копія рішення Виконавчого комітету Петровської районної ради від 12.01.2000 року, згідно якого « ОСОБА_1 належить будинок на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 2.01.1990. Документи на будинок до кінця не оформлені»;
-копія Акту приймання індивідуального будинку від 08.10.19989 р.; 
-копія рішення Петровської районної ради народних депутатів від 26.07.1989 року про надання земельної ділянки АДРЕСА_1 ;
-копія Домової книги. 
Суд звернув увагу, що останній запис у Домовій книзі - «умерла 24.12.2021, а/з 4924». Також міститься штамп (текст штампа на ксерокопії не видно), але прописом зазначено дату «16.02.2022». Тобто, запис міг бути вчинений окупаційною "владою".
Також у матеріалах справи наявна копія Довідки про взяття на облік ОСОБА_1 , як внутрішньо-переміщеної особи від 26.04.2022 № 764-5001296683. 
У судових засіданнях позивач не зміг впевнено відповісти на питання чи він у подальшому дооформив документи на будинок на підставі рішення Виконавчого комітету Петровської районної ради від 12.01.2000 року, згідно якого « ОСОБА_1 належить будинок на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 2.01.1990. Документи на будинок до кінця не оформлені». 
Позивач лише повідомив, що будь-яких інших документів на підтвердження права власності він не має.
Також позивач не зміг відповісти на питання хто саме порушує, не визнає або оспорює його право. 
Суд наголошує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12, 81 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Отже, у суду наявний сумнів у правдивості пояснень позивача щодо періоду його користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, позивачем не доведено, що ним було здійснено оформлення права власності відповідно до чинного законодавства України, а також не доведено належними та допустимими доказами те, що право власності є одноосібним та відсутній майновий спір між ним та іншими особами – членами сім`ї.
За таких обставин позов не підлягає задоволенню.
Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду. У зв`язку з відмовою у позові судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 – 84, 258, 263 – 265, 352, 354 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 27.07.2026.

Суддя        Н.  В.  Недобитюк