ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/8034/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неприйняття рішення по суті заяв ОСОБА_1 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років;
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у розгляді заяв, поданих уповноваженим представником та через офіційний вебпортал Пенсійного фонду України із застосуванням кваліфікованого електронного підпису;
визнати протиправною вимогу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обов`язкової особистої явки позивача для вирішення питання про переведення з одного виду пенсії на інший;
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перекваліфікації заяви про переведення на інший вид пенсії у звернення громадянина;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути подані позивачем заяви саме як заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-XII;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-XII;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити належне нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років починаючи з 01 серпня 2025 року на підставі документів, що містяться у пенсійній справі позивача, з урахуванням оновлених довідок про грошове забезпечення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5658/22 та всіх проведених відповідно до законодавства перерахунків. 
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 23.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є військовим пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України та з 2011 року набув право на пенсію за вислугу років, яке було реалізовано у встановленому законом порядку. Після проходження медико-соціальної експертної комісії йому було призначено пенсію по інвалідності, яку він отримував до 31.07.2025. З серпня 2025 року виплату пенсії припинено, при цьому будь-якого рішення про припинення пенсійного забезпечення чи втрату права на пенсію за вислугу років відповідачем не приймалося. Позивач наголошує, що предметом спору є не первинне призначення пенсії, а переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, право на яку він набув ще у 2011 році. 
Позивач зазначає, що після припинення виплати пенсії вжив усіх залежних від нього заходів для реалізації права на пенсійне забезпечення. Зокрема, 23.09.2025 його представником на підставі нотаріально посвідченої довіреності до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подано заяву про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. Крім того, 24.09.2025 та повторно 27.12.2025 аналогічні заяви були подані позивачем через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису. На думку позивача, усі необхідні документи були подані, однак відповідач рішення по суті заяв не прийняв, натомість безпідставно вимагав його особистої явки або розглядав подані заяви як звичайні звернення громадянина. 
Позивач вважає такі дії та бездіяльність відповідача протиправними, оскільки законодавством України передбачена можливість представництва інтересів особи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, а електронні документи, підписані кваліфікованим електронним підписом, мають однакову юридичну силу з документами, підписаними власноруч. При цьому на момент звернення він перебував на лікуванні за межами України, мав медичні протипоказання щодо тривалих поїздок, про що відповідачу було відомо, однак ці обставини останній не врахував. 
Також позивач зазначив, що після неприйняття відповідачем рішення по суті звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України, проте центральний орган фактично переслав її для розгляду до того самого територіального органу, дії якого оскаржувалися, не здійснивши перевірки наведених доводів та не забезпечивши ефективного адміністративного захисту його прав. На думку позивача, такими діями його було безпідставно позбавлено можливості реалізувати право на своєчасне переведення на пенсію за вислугу років та отримання належних пенсійних виплат. 
Відповідач правом подання відзиву не скористався. 
Суд наголошує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом
Як встановлено судом, наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 30.08.2011 № 257 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби з 31.08.2011 у відставку за віком (пункт 65 «а» Положення про проходження служби). Відповідно до розрахунку вислуги років станом на 31.08.2011 вислуга позивача становила 20 років 00 місяців 17 днів у календарному обчисленні. 
У грудні 2011 року після проходження медико-соціальної експертної комісії позивачу призначено пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю внаслідок війни (пенсійна справа номер УМС 1603005376). Зазначену пенсію він отримував до 31.07.2025. З серпня 2025 року виплату пенсії припинено. 
Судом встановлено, що 23.09.2025 представник позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. 
24.09.2025 позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років із використанням кваліфікованого електронного підпису. 
27.12.2025 позивач повторно подав через вебпортал Пенсійного фонду України заяву про переведення на пенсію за вислугу років із використанням кваліфікованого електронного підпису, якій присвоєно номер ВЕБ-16001-Ф-С-25-350396. 
Не погоджуючись із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розгляду його заяв як звернень громадянина, позивач звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України. Скаргу зареєстровано за № ВЕБ-28000-Ф-С-26-124815. 
Листом від 17.03.2026 № 29117-36071/Х-03/8-2800/26 Пенсійний фонд України повідомив позивача про направлення його скарги та заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для прийняття рішення. 
Листом Пенсійного фонду України від 17.03.2026 № 29117-36071/Х-03/8-2800/26 позивача повідомлено про направлення його скарги та заяви про переведення на інший вид пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для прийняття відповідного рішення. При цьому будь-якої оцінки доводам скарги або висновку щодо правомірності дій територіального органу Пенсійного фонду України зазначений лист не містить.
Вважаючи дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. 

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Законом України “Про пенсійне забезпечення” відповідно до Конституції України гарантовано всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Згідно статті 2 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за цим законом призначаються трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника та за вислугу років.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1 (далі Порядок №22-1).
Пунктами 1.1 - 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Відповідно до пункту 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Висновки щодо правозастосування
Щодо відмови у розгляді заяв про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років з підстав їх неособистого подання. 
Судом встановлено, що 23.09.2025 уповноважений представник позивача, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. 
За результатами розгляду зазначеної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом повідомило, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником особисто до органу, що призначає пенсію, у зв`язку з чим позивачу запропоновано особисто звернутися до сервісного центру Пенсійного фонду України. 
Крім того, 24.09.2025 позивач подав заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України зі застосуванням кваліфікованого електронного підпису. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.10.2025 позивача повідомлено, що його звернення, зареєстроване за № 35146/8 від 25.09.2025, розглянуто. У листі зазначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником особисто, а тому позивачу повторно запропоновано особисто звернутися до сервісного центру Пенсійного фонду України. 
27.12.2025 позивач повторно подав через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років із застосуванням кваліфікованого електронного підпису, якій присвоєно номер ВЕБ-16001-Ф-С-25-350396. Дані про те, що на це звернення надавалася відповідь - відсутні. 
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України, яка була зареєстрована за № ВЕБ-28000-Ф-С-26-124815. 
Листом Пенсійного фонду України від 17.03.2026 № 29117-36071/Х-03/8-2800/26 позивача повідомлено про направлення його скарги до ГУ ПФУ в Полтавській області.
Головне управління ПФУ в Полтавській області листом від 23.03.2026 №5211-29178/х-02/8-1600/26, повідомило позивачу, що йому необхідно особисто звернутись до найближчого відділу обслуговування громадян для написання заяви встановленого зразка. 
Оцінюючі дії органів Пенсійного фонду України, суд вказує на таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року № 299 затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території.
Пунктом 6 зазначеного Порядку визначено, що одержувачам, які тимчасово проживають за межами України, і тим, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат здійснюється за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.
Фізична ідентифікація одержувачів як процедура встановлення ідентифікаційних даних особи із документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної особи, здійснюється органами Пенсійного фонду України або установою уповноваженого банку, в якій особа отримує пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати.
До фізичної ідентифікації прирівнюється:
авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису Дія. Підпис (Дія ID), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія);
ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час сеансу якого пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, встановленого правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри;
посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що особа є живою.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
- фізична ідентифікація - процедура встановлення ідентифікаційних даних особи із документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної особи, що проводиться в органах Пенсійного фонду, якщо особа не пройшла фізичну ідентифікацію в установі банку, в якій отримує пенсію. До фізичної ідентифікації прирівнюється:
- авторизація в особистому електронному кабінеті на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису "Дія.Підпис" ("Дія ID"), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;
- ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку з дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час сеансу якого пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, встановленого правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері соціального захисту населення та у сфері електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації.
Судом встановлено, що позивач пройшов авторизацію в особистому електронному кабінеті на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Посилання відповідача на те, що з метою належного розгляду та прийняття рішення за заявою позивач мав особисто подати заяву про переведення на інший вид пенсії та документи, є безпідставними та суперечать існуючому нормативно-правовому регулювання питання звернення особи зі заявами до органів ПФУ, оскільки заява та документи були подані позивачем у передбачений законом спосіб, що прирівняний знов таки законом до особистого подання.
Такий спосіб подання заяви прямо передбачений п. 8 Порядку, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року № 299, а особиста явка заявника до територіального органу Пенсійного фонду України для подання заяви про переведення на інший вид пенсії -законодавством не передбачена.
Що стосується дій відповідача щодо розгляду заяв позивача в межах Закону України “Про звернення громадян” від 02.10.1996 № 393/96-ВР, суд вказує наступне.
Судом встановлено, що відповідач однозначно був обізнаний із наміром позивача домогтися саме переведення на інший вид пенсії, а не реалізувати передбачене нормами Законом України "Про звернення громадян" загальне право направляти звернення органу державної влади.
У відповідях на заяви позивача від 27.12.2025, 04.03.2026, 18.03.2026 ГУ ПФУ в Полтавській області зазначало про необхідність особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України зі заявою встановленого зразка .
З приводу доводів відповідача про те, що позивач звертався зі заявою в формі звернення до ГУ ПФУ в Полтавській області в довільній формі, суд враховує правові висновки Верховного Суду стосовно подання позивачем заяви в довільній формі, а не встановленого законом зразка, викладені, наприклад, у постановах від 27.11.2019 у справі №748/696/17, від 16.12.2021 у справі №500/1879/20, щодо того, що у випадку коли заява очевидно дає змогу оцінити намір заявника (пенсіонера), відмова у її розгляді по суті з огляду на невідповідність встановленій формі вважатиметься надмірним формалізмом, наслідком чого є порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Зі змісту заяв ОСОБА_1 чітко вбачається його волевиявлення та суть прохання розпочати адміністративну послугу переведення на інший вид пенсії. 
Бездіяльність, що полягає у тому, що відповідач не розпочав адміністративну процедуру - не ґрунтується, на думку суду, на жодній нормі закону. Не існувало законних підстав реєструвати та розглядати заяви ОСОБА_1 про переведення на інший вид пенсії як звернення.
Таким чином, суд вважає, що у обставинах цієї справи відповідно до вимог Порядку №22-1 ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язане було прийняти та розглянути заяву про переведення на інший вид пенсії. 
Щодо зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. 
Суд зазначає, що переведення особи з одного виду пенсії на інший є адміністративною процедурою, яка здійснюється органом Пенсійного фонду України за результатами розгляду відповідної заяви та прийняття рішення по суті. 
Як встановлено судом, у спірних правовідносинах така адміністративна процедура фактично не була розпочата; відповідач не прийняв жодного рішення за результатами розгляду поданих позивачем заяв про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, натомість безпідставно ухилився від їх розгляду, посилаючись на необхідність особистої явки позивача, а також фактично перекваліфікував подані заяви у звернення громадянина. 
Таким чином, відповідачем не було здійснено розгляду заяв позивача у порядку, встановленому Законом України № 2262-XII та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а тому рішення щодо переведення позивача з одного виду пенсії на інший взагалі не приймалося. 
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить із того, що прийняття рішення про переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, як і вирішення питання щодо дати такого переведення, визначення права на відповідний вид пенсії, Суд не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень та вирішувати питання, щодо якого відповідачем взагалі не було проведено адміністративної процедури. 
За таких обставин заявлені позовні вимоги про зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років та здійснити її нарахування і виплату є передчасними. 
Враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у цій справі є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неприйняття рішення по суті заяв ОСОБА_1 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років; визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у розгляді заяв, поданих уповноваженим представником та через офіційний вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України зі застосуванням кваліфікованого електронного підпису; визнання протиправними дій щодо розгляду заяв про переведення на інший вид пенсії як звернення громадянина.
Як наслідок, застосовуючи засоби захисту порушеного права, суд вважає доцільним зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути подані позивачем заяви саме як заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-XII та прийняти за результатами їх розгляду відповідне рішення. 
Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною вимоги щодо обов`язкової особистої явки позивача для вирішення питання про переведення з одного виду пенсії на інший. Така вимога не є самостійною юридично значущою дією чи рішенням, а є лише обґрунтуванням протиправної відмови розглядати заяви позивача та приймати рішення по суті.
Згідно з частиною першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог
Водночас, за приписами частини 8 цієї статті, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У відповідності до зазначеної норми суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення всіх судових витрат на відповідача.
Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Натомість судовий збір мав бути сплачений за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, і, разом з тим, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
А тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про право на повернення надміру сплаченого судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 13967927) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неприйняття рішення по суті заяв ОСОБА_1 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у розгляді заяв, поданих уповноваженим представником та через офіційний вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України зі застосуванням кваліфікованого електронного підпису. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розгляду заяв ОСОБА_1 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років у порядку Закону України "Про звернення громадян". 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути подані ОСОБА_1 заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII та прийняти за результатами їх розгляду відповідне рішення по суті заяв. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок). 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя | | І.С. Шевяков