ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року 
м. Київ
справа № 202/4210/22
провадження № 51-1528 км 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 , 
засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року та від 02 березня 2026 року щодо 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
2. Також, цим же вироком ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
3. Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та інших заходів забезпечення кримінального провадження.
4. Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2026 року скасував вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 122 КК та звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрив на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
5. Ухвалою від 02 березня 2026 року Дніпровський апеляційний суд змінив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та постановив вважати його засудженим за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки і покладено на нього виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК. В решті вирок місцевого суду залишив без змін
6. За обставин, детально викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_6 разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, 08 жовтня 2021 року близько о 05:00 годині на своєму автомобілі марки «Infiniti» FX-37, державний номерний знак НОМЕР_1 , реалізуючи єдиний злочинний намір, приїхали до торгівельного павільйону «Табак», що розташований по провулку Першому Калиновому 5-А в с. Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області та, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим, особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину пошкодили навісний замок вхідних дверей до торгівельного павільйону та таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме тютюнові вироби на загальну суму 27 671 грн.
7. Також, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він на початку січня 2020 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння закордонними паспортами та іншими важливим особистими документами потерпілого ОСОБА_8 , діючи умисно, шляхом привласнення протиправно вилучив, тобто незаконно заволодів документами на ім`я потерпілого, а саме: закордонним паспортом НОМЕР_2 , виданим органом 1219 від 25 грудня 2012 року, закордонним паспортом НОМЕР_3 , виданим органом 1253 від 17 липня 2018 року; карткою платника податків ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , виданою 11 листопада 2002 року; особовою медичною книжкою серія АА 880636; військовим квитком серія НОМЕР_5 виданим 11 травня 2004 року, які обвинувачений утримував за адресою. АДРЕСА_4 у магазині продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 2), та які було виявлено та вилучено 30 листопада 2021 року у період часу з 07:05 по 18:30 годину під час обшуку приміщення за вказаною адресою. За зазначеним епізодом, а саме за ч. 3 ст. 357 КК ОСОБА_6 був виправданий з підстав, передбачених п. 2. ч.1 ст. 373 КПК, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
8. Крім цього, за обставин детально викладених у вироку, ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він 01 січня 2020 року близько о 17:15 годині за місцем проживання своєї матері ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його діями ОСОБА_8 можуть бути спричинені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, але не маючи намірів від них відмовлятися, з метою залякування, нанесенням значних тілесних ушкоджень та примусу покинути будинок останнім, кулаком правої руки наніс не менше трьох ударів в область обличчя жертві, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньомедіального сегменту лівої виличної кістки з переходом на нижню стінку лівої очниці, гемосинусу малого обсягу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, уламкового перелому кісток носу з викривленням носової перетинки, садна в лівій скроневій ділянці, синці в лівій лобній ділянці. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень з метою залякування жертви, утримуючи останнього за одяг, почав наносити ногами та руками не менше п`яти ударів по тілу, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам, чим своїми діями спричинив жертві тілесне ушкодження у вигляді синців передньої черевної стінки. За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження в області голови та обличчя у своїй сукупності та за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
9. У касаційній скарзі на ухвалу апеляційного суду від 16 лютого 2026 року засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вказане рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що, застосовуючи положення ст. 49 КК, апеляційний суд порушив принцип презумпції невинуватості, встановивши факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК. 
10. Також, засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 02 березня 2026 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції 
11. На обґрунтування своїх доводів зазначає про порушення апеляційним судом ст. 350 КПК, а саме ігнорування клопотань ОСОБА_6 про: витребування з Петриківського районного суду Дніпропетровської області речових доказів; виклик свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 ; перегляд відеозапису.
12. Не погоджуючись з оцінкою доказів, стверджує про безпідставне визнання судом апеляційної інстанції допустимими докази, які, на думку засудженого, отримані з порушенням вимог КПК, зокрема в частині вилучення тютюнових виробів проти волі власника ОСОБА_9 без належної легалізації та проведення на їх підставі судової експертизи, та протоколу огляду місця події від 08 жовтня 2020 року з огляду на проведення слідчої дії без згоди власника майна ОСОБА_11 та власників приміщення, а також без ухвали слідчого судді.
13. Також, у касаційних скаргах засуджений ОСОБА_6 стверджує про порушення апеляційним судом положень ст. 76 КПК, що призвело до постановлення оскаржуваних судових рішень незаконним складом суду. 
14. Зазначає, що 22 вересня 2025 року ним було заявлено відвід суддям ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з підстав участі судді ОСОБА_12 , як слідчого судді, у провадженні за скаргою ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ст. 383 КК за заявою ОСОБА_8 , у задоволенні якого було відмовлено. Разом з тим, зокрема суддею ОСОБА_14 , який у складі колегії суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_15 приймав участь на стадії досудового розслідування у провадженні з перегляду ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року про повернення скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 щодо ОСОБА_8 заявлено самовідвід, який було задоволено. 
15. Крім того, самовідвід заявлено і суддею ОСОБА_16 , який у складі колегії суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні брав участь під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту. Водночас, як покликається засуджений, у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_12 , який одночасно з відведеними суддями брав участь у розгляді зазначених питань на стадії досудового розслідування, при тих самих обставинах, було відмовлено. 
16. Вважає судові рішення таким, що не відповідають вимогам статей 370, 419 КПК.
Позиції учасників судового провадження
17. Засуджений підтримав подані касаційні скарги та просив їх задовольнити. Прокурор просила залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
18. Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені в касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.
19. Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
20. Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
21. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно ухвалено незаконним складом суду.
22. Частиною 1 ст. 76 КПК визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
23. У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_6 вказує про розгляд кримінального провадження щодо нього в суді апеляційної інстанції незаконним складом суду.
24. Колегія суддів вважає такі доводи ОСОБА_6 слушними з огляду на таке.
25. Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою Дніпровського апеляційного суду 13 лютого 2025 року задоволено заяву про самовідвід судді ОСОБА_16 з підстав його участі у складі колегії суддів: ОСОБА_12 та ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, а саме під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2022 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту (справа № 202/7952/21, провадження № 11-сс/803/1015/22, ухвала апеляційного суду від 05 липня 2022 року), що відповідно доч. 1 ст. 76 КПК виключає його повторну участь під час розгляду даного кримінального провадження судом апеляційної інстанції по суті.
26. Крім того, за аналогічних підстав було задоволено і заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_15 , про що свідчить ухвала апеляційного суду від 30 січня 2025 року. 
27. Разом з тим, відповідно до звукозапису судового засідання від 22 вересня 2025 року ОСОБА_6 заявив відвід, зокрема і судді ОСОБА_12 з підстав його участі під час засідань на стадії досудового розслідування, однак суд, ухвалою від 22 вересня 2025 року відмовив у задоволенні такої заяви обвинуваченого. 
28. Як убачається з оскаржених судових рішень від 16 лютого 2026 року та від 02 березня 2026 року, які є предметом касаційного розгляду у цьому кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_12 , порушуючи вимоги ч. 1 ст. 76 КПК, брав участь у складі колегії апеляційного суду як під час звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК в частині його засудження за ч. 2 ст. 122 КК, так і з перегляду вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року в іншій частині.
29. За таких обставин, судом апеляційної інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 76 КПК, у зв`язку з чим ухвали від 16 лютого 2026 року та від 02 березня 2026 року підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
30. Оскільки оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню через допущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, Суд не перевіряє інших доводів касаційних скарг засудженого.
31. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, інші доводи касаційних скарг та постановити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвали Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року та від 02 березня 2026 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3