ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.07.2026	Справа № 910/5589/26	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Морозова С.М., розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", м. Миколаїв
до Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення 
про стягнення 56 144,65 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (позивач) про стягнення з Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (відповідач) суми заборгованості в розмірі 56 144,65 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії №100/535 від 30.12.2025 року в частині розрахунку за спожиту електроенергію за лютий 2026 року.
Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.
Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.
З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду від 18.05.2026 року в електронному вигляді було надіслано відповідачу в його електронний кабінет (довідка про доставку електронного листа 18.05.2026 року міститься в матеріалах справи).
25.05.2026 року відповідачем направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому ним заперечено заявлені позовні вимоги, та вказано, що позивачем перевищено граничну загальну ціну договору, тому відповідачем не було підписано акт постачання електричної енергії за лютий 2026 року, оскільки ціна договору, як його істотна умова, не може бути збільшена шляхом одностороннього виставлення позивачем акта та рахунку. 
28.05.2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що умовами договору не передбачено фіксованої ціни за електроенергію, а передбачено розрахунок ціни за визначеною формулою, в якій обов`язковим елементом є середньозважена ціна РДН («на добу наперед») за розрахунковий період і у випадку її коливання, розрахункова ціна за електроенергію, відповідно, змінюється, тому ціна електроенергії не є фіксованою величино, як на тому наполягає відповідач. Таким чином, при визначенні вартості електричної енергії у відповідні розрахункові періоди сторони договору не змінювали істотних умов договору.
01.06.2026 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що гранична ціна Договору визначена в п. 5.1. не може бути вищою навіть про розрахунку вартості електроенергії за визначеною формулою. Пунктом 13.4 Договору передбачено, що істотні умови Договору можуть змінюватися лише у випадках, визначених пунктом 19 Особливостей, та з урахуванням вимог самого Договору. Абзацом сьомим пункту 13.4.7 Договору прямо передбачено, що загальна ціна Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди у випадку та порядку, визначених умовами Договору та законом. Жодної додаткової угоди, якою б загальну ціну Договору, визначену в редакції Додаткової угоди № 1, було збільшено, сторони не укладали, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки право постачальника на отримання плати за поставлену енергію не є безумовним у будь-якому заявленому розмірі, а має реалізовуватися виключно відповідно до договору.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
30.12.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (надалі також - постачальник) та Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення (надалі також - споживач, замовник) було укладено Договір про постачання електричної енергії №100/535 (надалі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого постачальник постачає електричну енергію (надалі - електрична енергія або товар) споживачу для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього.
Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 Договору постачання товару за Договором здійснюється з дати, зазначеної в заяві до договору за формою, яка є додатком №4 до Договору, та здійснюється до 31.12.2026 року (включно)
Пунктом 5.2. Договору визначено, що ціна за одиницю товару включає тариф на послуги з передачі електричної енергії, що затверджується Регулятором та всі інші складові вартості за одиницю товару, необхідні для виконання цього Договору, та не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку тощо, які оплачуються споживачем самостійно. Ціна за одиницю товару, спожитого в розрахунковому періоді, визначається та розраховується після завершення кожного розрахункового періоду відповідно до порядку, визначеного в Додатку 2 до Договору та відображається в акті приймання-передачі товару (електричної енергії).
Сторони розуміють та погоджуються, що з огляду на порядок розрахунку ціни за одиницю товару (формула), що погоджений в Додатку №2, грошове визначення ціни за одиницю товару змінюється (як в сторону збільшення, так і зменшення) у кожному розрахунковому періоді залежно від зміни середньозваженої ціни на ринку «на добу наперед» та/або тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого рішенням Регулятора у відповідному розрахунковому періоді і не потребує внесення змін до Договору, укладання додаткових угод до Договору та/або попереднього повідомлення про зміну ціни.
Відповідно до п. 5.8 Договору оплата товару за цим Договором здійснюється на підставі Акту протягом 10 робочих днів з дня підписання акту з упрахуванням положень п. 5.6. Договору.
Пунктом 2.1. Комерційної пропозиції Постачальника, визначеної у додатку №2 до Договору передбачено, що ціна за одиницю (кВт.год) з ПДВ для споживача групи Б за розрахунковий місяць розраховується за формулою: Цф = (Цсз + Тпер + V) x 1,2, де Цсз -- середньозважена ціна РДН за розрахунковий період (календарний місяць), яка (без ПДВ), грн/кВт.год, що формується оператором ринку та публікується на його вебсайті за посиланням https://www.oree.com.ua/; Тпер - тариф на послуги з передачі електричної енергії, затверджений НКРЕКП, який діє для розрахункового періоду (календарний місяць) (без ПДВ), грн/кВт.год; V - Торгівельна надбавка (вартість послуг Постачальника з врахуванням обов`язкових податків, зборів та платежів, що передбачені правилами ринку, законодавством та іншими нормативними документами - відповідно до тендерної пропозиції та не може змінюватись протягом строку дії договору) (без ПДВ), грн/кВт.год.
Вартість спожитого товару за розрахунковий період розраховується відповідно до формули: R = Цф * W, де R - вартість за розрахунковий період; W - фактичний обсяг споживання електричної енергії по об`єкту/-тах Споживача за розрахунковий період (календарний місяць), кВт.год.
Додатковою угодою №1 від 02.02.2026 року до Договору сторони підтвердили, що останнім днем здійснення постачання електричної енергії є 17.02.2026 року. Також сторони п. 5.1. Договору викласти в наступній редакції: «Загальна ціна цього Договору становить 336 860,20 грн без ПДВ 20%, крім того ПДВ 20% 67 372,04 грн, всього ПДВ 20% 404 232,24 грн. Загальний фонд 234 455,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 39 075,83. За рахунок відшкодованих коштів 169 777,24 грн, в тому числі ПДВ 20% 28 296,21 грн. Сторони дійшли взаємної згоди, що після підписання цієї додаткової угоди, сторони проводять остаточні розрахунку відповідно до обсягу фактичного споживання та достроково розривають (припиняють) договір шляхом укладення додаткової угоди.
Відповідно до пп. 5 п. 3.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) істотною умовою договору про постачання електричної енергії є ціна та/або порядок її розрахунку, порядок обліку та оплати електричної енергії.
Згідно пп. 13.4.7 Договору визначено, що з огляду на погодження сторонами порядку визначення та розрахунку ціни за одиницю товару, спожитого в розрахунковому періоді, після завершення кожного розрахункового періоду, сторони розуміють та погоджуються, що грошове визначення ціни за одиницю товару змінюється (як в сторону збільшення, так і зменшення) у кожному розрахунковому періоді залежно від зміни середньозваженої ціни на ринку «на добу наперед» (РДН) та/або тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого рішенням Регулятора у відповідному розрахунковому періоді відповідно до пп. 7 п. 19 Особливостей. 
Визначена та змінена (в порівнянні з попереднім періодом) в порядку передбаченому умовами Договору, ціна за одиницю товару відображається в акті який складається після завершення кожного розрахункового періоду і не потребує укладання додаткових угод про зміну ціни за одиницю товару.
Законом України «Про ринок електричної енергії», а саме в абзаці 2 ч. 5 ст. 67 зазначено, що ціни на ринку «на добу на перед» та внутрішньо добовому ринку є вільними (ринковими) цінами.
Договором передбачено щомісячну зміну вартості товару за результатами його постачання відповідно до зміни середньозваженої ціни на ринку «на добу на перед», у відповідний розрахунковий період та/або тариф на передачу електричної енергії, затвердженого рішенням Регулятора.
Пунктом 6.2 Договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.
10.02.2026 року сторонами підписано Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) №3/26 на суму 354 924,37 грн, яким засвідчено вартість спожитого відповідачем товару (електричної енергії) в січні 2026 року.
10.02.2026 року відповідачем здійснено оплату зазначено акту на суму 354 924,37 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №119 (копія міститься в матеріалах справи).
11.03.2026 року позивач направив на адресу відповідача лист №01-15/2443/01-19/26, яким повідомив, що середньозважена ціна на ринку «на добу наперед» у лютому 2026 року становить 10,04828 грн/кВт/год без ПДВ.
Також 12.03.2026 року позивач виставив відповідачу для оплати рахунок №100/535/2/1 від 11.03.2026 року на суму 56 144,65 грн та Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) від 11.03.2026 року для підписання.
Втім, Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) від 11.03.2026 року відповідачем не підписано та направлено позивачу лист №19/1597 від 12.03.2026 року, в якому зазначено, що відповідач відмовляється від підписання акту та відмовляється від здійснення остаточних розрахунків.
У відповідь позивач листом №01-15/2514/01-19/26 від 16.03.2026 повторно направив відповідачу рахунок для оплати та акт для підписання.
Листом №19/2200 від 07.04.2026 року відповідач повідомив позивача, що скоригований акт містить ціну, яка перевищує умови Договору, тому акт відповідач підписувати не буде.
Позивачем листом №01-15/3342/01-19/26 від 15.04.2026 року зазначено про обов`язок відповідача здійснити оплату вартості спожитої електричної енергії.
У зв`язку з непроведенням відповідачем оплати вартості спожитої електричної енергії в лютому 2026 року на суму в розмірі 56 144,65 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути вказану суму з відповідача.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що гранична ціна Договору визначена в п. 5.1. не може бути вищою навіть про розрахунку вартості електроенергії за визначеною формулою. Пунктом 13.4 Договору передбачено, що істотні умови Договору можуть змінюватися лише у випадках, визначених пунктом 19 Особливостей, та з урахуванням вимог самого Договору. Абзацом сьомим пункту 13.4.7 Договору прямо передбачено, що загальна ціна Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди у випадку та порядку, визначених умовами Договору та законом. Жодної додаткової угоди, якою б загальну ціну Договору, визначену в редакції Додаткової угоди № 1, було збільшено, сторони не укладали, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки право постачальника на отримання плати за поставлену енергію не є безумовним у будь-якому заявленому розмірі, а має реалізовуватися виключно відповідно до Договору.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1, 4 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 ЦК України.
Приписами ч. 1 ст. 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.
Нормами ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
За приписами ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З приводу доводів щодо підтвердження коливання середньозваженої ціни електричної енергії відповідно до умов Договору, законодавства в сфері публічних закупівель та усталеної судової практики щодо підвищення ціни бюджетними установами за договорами, які укладені відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», суд зазначає наступне.
З 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (із змінами) (далі постанова №1178, Особливості), яка прийнята Урядом на виконання вимог Закону.
Вимоги про підтвердження коливання ціни Товару на ринку застосовуються при внесенні змін до договору на підставі пп. 2 пункту 19 Особливостей. 
Саме вказаним пунктом визначено що зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Саме на визначену ціну (суму) Договору та неможливість її перевищення відповідач посилався в своїх запереченнях.
Разом з тим, умовами Договору передбачено зміну ціни при коливанні ціни Товару на ринку, оскільки як у формулі розрахунку ціни товару, так і в пункті 13.4.7. Договору, Сторони чітко передбачили посилання на зміну середньозважених цін на електроенергію на ринку на добу наперед.
Так, вказаним пунктом передбачено, що визначена та змінена (в порівнянні з попереднім періодом) в порядку передбаченому умовами Договору, ціна за одиницю товару відображається в акті який складається після завершення кожного розрахункового періоду і не потребує укладання додаткових угод про зміну ціни за одиницю товару, з огляду на погодження сторонами порядку визначення та розрахунку ціни за одиницю товару, спожитого в розрахунковому періоді, після завершення кожного розрахункового періоду, сторони розуміють та погоджуються, що грошове визначення ціни за одиницю товару змінюється (як в сторону збільшення, так і зменшення) у кожному розрахунковому періоді залежно від зміни середньозваженої ціни на ринку «на добу наперед» (РДН) та/або тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого рішенням Регулятора у відповідному розрахунковому періоді відповідно до пп. 7 п. 19 Особливостей. 
Вказане передбачено також підпунктом 7 пункту 19 Особливостей, згідно умов якого зміни в істотні умови Договору не можуть змінюватися, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку на добу наперед, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії" ціна купівлі - продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" визначається для кожного розрахункового періоду оператором ринку за принципом граничного ціноутворення на основі балансу сукупного попиту на електричну енергію та її сукупної пропозиції, а на внутрішньодобовому ринку - за принципом ціноутворення "по заявленій (пропонованій) ціні" відповідно до правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку. Ціна на ринку" на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку є вільними (ринковими) цінами.
За результатами торгів відповідно до правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку оприлюднюються ціна та обсяги купівлі-продажу електричної енергії для кожного розрахункового періоду та інші показники.
Відповідно до Закону та Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №308, Оператор ринку, за результатами торгів електричною енергією на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, оприлюднює на власному веб-сайті інформацію щодо ціни та обсягів купівлі-продажу електричної енергії для кожного розрахункового періоду та інші показники, які можуть бути використані як індикатори для визначення ціни товару на ринку електричної енергії.
Оскільки, ціна РДН за даними Оператора ринку є складовою формули визначення вартості електроенергії, а в нормативно правових актах, що регулюють порядок публічних закупівель на період воєнного стану, ціна на РДН визначена як орієнтир для ціноутворення на українському ринку електричної енергії, підтвердженням зміни ціни на РДН є дані з сайту Оператора ринку.
Тобто, враховуючи, що договір про закупівлю електричної енергії передбачає розрахунок вартості спожитої електричної енергії саме за формулою, а не за фіксованим тарифом, застосовується пп. 7 п. 19 Особливостей.
Відтак доводи відповідача щодо необхідності укладення додаткової угоди до Договору у разі зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку на добу наперед спростовується викладеним вище.
При цьому, підпунктом 1 п.3.2.4 глави 3.2 розділу ІІІ ПРРЕЕ визначено, що у разі надання в установленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміни ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або «останньої надії») та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання Споживачу повідомлення), про що зазначається у повідомленні: достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача у разі надання електропостачальника письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору.
Як було зазначено вище, сторонами було погоджено порядок щомісячного розрахунку фактичної вартості електроенергії у вигляді формули, складовими якої є, зокрема, середньозважена ціна на РДН.
Постачальник зобов`язується здійснити повідомлення Споживачу в порядку пп. 1 п.3.2.4 глави 3.2 розділу ІІІ ПРРЕЕ при зміні регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або «останньої надії») та / або змінами в нормативно - правових актах щодо формування ціни. 
Разом з тим, зміна середньозваженої ціни на РДН не відноситься до жодного з наведених у вказаному пункті випадків.
Відтак, якщо умови договору про закупівлю вже передбачають погоджений сторонами порядок перегляду ціни, встановлюють індикатор (ціна на РДН), зміна якого враховується при перегляді ціни, або показник затвердженого тарифу, який застосовується в договорі про закупівлю та може переглядатись Регулятором, фактично відсутній предмет додаткового інформування про майбутню зміну ціни оскільки всі деталі такої зміни погоджені сторонами у Договорі.
Тобто, згідно умов Договору, ціна електроенергії визначається щомісяця (розрахунковий період) після завершення розрахункового періоду та змінюється відповідно до зміни середньозваженої ціни на ринку на добу наперед, у відповідний розрахунковий період.
Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що основними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Цей принцип є своєрідною межею здійснення учасниками цивільних правовідносин своїх прав і виконання обов`язків, яка відділяє дозволену поведінку від недозволеної, справедливі, добросовісні і розумні дії від вчинків, які не відповідають цим критеріям.
Зобов`язання відповідача щодо оплати спожитої електричної енергії на суму 56 144,65 грн є невиконаними, доводи позивача не спростовані, заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині основної заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі.
За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано.
З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача суми заборгованості в розмірі 56 144,65 грн.
Судовий збір позивача, у розмірі 2 662,40 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог та враховуючи коєфіцієнт 0,8, передбаченого нормами ЗУ «Про судовий збір», покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (код ЄДРПОУ 00063928, адреса: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (код ЄДРПОУ 42129888, адреса: 54055, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1) суму заборгованості в розмірі 56 144,65 грн (п`ятдесят шість тисяч сто сорок чотири гривні 65 копійок) та суму судового збору у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ