РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
27 липня 2026 р.  Справа № 120/4607/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчука Михайла Олександровича до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчука Михайла Олександровича до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.09.2025 року №3235/1 "Про результати проведення спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 ".
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду визнано поважними причини пропуску та поновлено строк звернення до суду. Відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.09.2025 №3247/1 "Про результати проведення спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 ", яким оголошено встановлені у ході спеціального розслідування обставини настання нещасного випадку та висновок комісії, видано у відповідності до положень Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є матір`ю солдата ОСОБА_2 , стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в дорожньо-транспортній пригоді на автодорозі біля населеного пункту Маломихайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3289 від 15.08.2025 призначено спеціальне розслідування нещасного випадку (смерті) стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Згідно з висновком акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 13.09.2025 року нещасний випадок - смерть солдата ОСОБА_2 стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настав після самовільного залишення ним військової частини, тобто не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, тому даний нещасний випадок комісією із спеціального розслідування одноголосно визнано таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, не підлягає обліку та на нього не складається акт за формою HВ-3.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №3247/1 від 14.09.2025 року спеціальне розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2025 №3289-агд за фактом нещасного випадку (смерті) стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , завершено. Обставини смерті визнано встановленими та такими, що не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Не погоджуючись із наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3247/1 від 14.09.2025, яким обставини смерті її сина визнано такими, що не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII.
Згідно з частиною 1 статті 11 вказаного Закону, законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася і такий триває до тепер.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).
Військова служба, відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з частиною 4 статті 2 Закону № 2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно статей 47, 84 - 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608).
Пунктом 5 розділу 1 Порядку № 608 передбачено, що розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за № 1667/37289, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України".
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", абзацу десятого пункту 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, та з метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням і веденням обліку нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями Збройних Сил України, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі - Інструкція № 332).
Розділ II Інструкції № 332 визначає процедуру розслідування та обліку нещасних випадків.
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 332 передбачено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно з приписами пункту 5 розділу II Інструкції №332, командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку.
Пунктом 8 розділу II Інструкції № 332 установлено, що комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
Отже, командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.
Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься в первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.
Суд зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2025 року №3247/1 "Про результати проведення спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 ", враховуючи обставини смерті, констатовано, що нещасний випадок - смерть солдата ОСОБА_2 стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 є таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.
За наслідками службового розслідування було складено акт НВ-2.
Щодо правомірності оскаржуваного наказу, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Як зазначалось вище, що процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту регламентована Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 р. № 332.
Відповідно до пункту 10 Розділу 2 Інструкції №332 обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності.
Із матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку та інших доказів у справі вбачається, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди 09.08.2025 солдат ОСОБА_2 перебував поза межами місця дислокації підрозділу у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, керував мотоциклом, який не належав військовій частині та не був її штатним транспортним засобом.
Доказів, які б спростували зазначені обставини, матеріали справи не містять.
Посилання позивача, що загиблий напередодні брав участь у заходах із забезпечення оборони України, не спростовує висновків комісії, оскільки довідка про участь у таких заходах підтверджує лише відповідні періоди участі, однак не засвідчує виконання ним обов`язків військової служби саме 09.08.2025 у момент настання дорожньо-транспортної пригоди.
Також суд враховує, що обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджені матеріалами кримінального провадження, зокрема постановою слідчого про його закриття, відповідно до якої смерть ОСОБА_2 настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а ознак вчинення кримінального правопорушення не встановлено.
Доводи позивача про формальність проведеного спеціального розслідування та необхідність проведення повторного розслідування суд оцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що командиром військової частини було призначено комісію, проведено спеціальне розслідування, складено акт за формою НВ-2 та на його підставі видано оскаржуваний наказ.
Твердження позивача щодо окремих недоліків проведення спеціального розслідування, зокрема незалучення окремих осіб до складу комісії, відсутності окремих додатків до акта чи неповноти дослідження певних обставин, не свідчать про протиправність оскаржуваного наказу.
Позивачем не доведено, що такі обставини вплинули на повноту встановлення фактичних обставин події або призвели до помилкового висновку комісії про відсутність зв`язку нещасного випадку з виконанням обов`язків військової служби.
При цьому, акт за формою НВ-3 складається лише у разі визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. Оскільки комісія дійшла висновку про відсутність такого зв`язку, не складання акта за формою НВ-3 саме по собі не свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.
Суд враховує пояснення відповідача, що зазначення у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2026 №26 помилкових реквізитів наказу від 11.09.2025 №3235/1 є технічною помилкою, яку в подальшому виправлено наказом від 01.05.2026 №125.
Така обставина не впливає на правомірність наказу від 14.09.2025 №3247/1, який є предметом оскарження у цій справі.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем під час проведення спеціального розслідування встановлено фактичні обставини смерті солдата ОСОБА_2 , а позивачем не доведено, що на момент настання нещасного випадку він виконував обов`язки військової служби або діяв на виконання наказу чи розпорядження командира.
За таких обставин наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2025 №3247/1 прийнято на підставі та в межах повноважень, у спосіб, передбачений Інструкцією №332, а підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович