Справа № 686/11473/26
Провадження № 2-а/686/223/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року       м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Колієва С.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції області про скасування постанови,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із вказаним позовом в якому просив скасувати постанову серія ЕНА №6998466 від 09.04.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову зазначено, що 09.04.2026 інспектор 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Хмельницькій області Підручний А.В. виніс постанову серія ЕНА №6998466 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122. Вказаною постановою він був визнаний винуватим у тому, що керуючи транспортним засобом при здійсненні повороту ліворуч на перехресті вулиць Зенітна – Вокзальна, 14 завчасно не подав сигнал покажчиком повороту (а саме ближче 50 метрів до здійснення маневру), чим порушив вимоги п.9.4 ПДР.
Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, а висновки поліцейського щодо порушення ним ПДР, за викладених у постанові обставин, є надуманими та не підтверджені належними доказами. Також під час розгляду справи поліцейським були порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме не були роз`яснені йому права, а також не забезпечено можливості надати свої пояснення.
У поданому відзиві представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначив, що висновки поліцейського про порушення ОСОБА_1 вимог п. п.9.4 ПДР за викладених у постанові серія ЕНА №6998466 від 09.04.2026 року обставин є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, а оскаржена постанова є законною та підстав для її скасування не має. 
Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.
Встановлено, що 09.04.2026 року поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області Підручним А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6998466, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510,00 гривень. Вказаною постановою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він, 09.04.2026 року о 22 год. 46 хв. керуючи автомобілем марки Jeep Cherokee н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Зентіна – Вокзальна, 14 у м. Хмельницькому перед поворотом ліворуч завчасно не подав сигнал покажчиком повороту, а саме ближче 50 м до здійснення повороту, чим порушив вимоги п 9.4 ПДР.
За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ч.2 ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.2 ст.122 КУпАП.
В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з положеннями п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Положеннями пункту 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.
Згідно з п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.9.1а ПДР України попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.
Згідно з п.9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:
а) перед початком руху і зупинкою;
б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до п.9.3 ПДР України у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.
Пунктом 9.4 ПДР визначено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
З наведених норм вбачається, що водій ТЗ здійснюючи будь-які маневри на проїзній частині, чи то початок руху від будь якого краю проїзної частини, зупинка, поворот ліворуч або праворуч, та інше, зобов`язаний подати відповідний сигнал світловими покажчиками повороту, а за їх відсутності або несправності, подати такий сигнал правою або лівою рукою.
Відповідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як на підтвердження викладених у постанові обставин вчинення ОСОБА_1 порушення п.9.4 ПДР відповідачем був наданий відеозапис зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Із представленого відеозапису встановлено, що факт несвоєчасного увімкнення позивачем сигналу покажчику повороту при здійсненні маневру поворот ліворуч, а саме що такий сигнал був увімкнений ближче ближче 50 м до здійснення повороту, інспектором поліції належним чином не було зафіксовано (відповідних замірів не здійснювалося), та було визначено інспектором приблизно. Жодної фотофіксації та проведених замірів відстані з якої було здійснено увімкнення покажчика повороту інспектором не здійснювався та до протоколу про адміністративне правопорушення не долучався. При цьому суд зазначає, що на місці зупинки позивач факт допущеного порушення ним правил дорожнього руху та несвоєчасного увімкнення покажчику повороту заперечував.
Фактично окрім винесеної постанови, факт вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР за викладених у ній обставин, нічим не підтверджений.
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, відповідачем не доведений, оскільки жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт несвоєчасного увімкнення покажчика повороту ліворуч, перед здійсненням відповідного маневру суду не представлено. 
З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч.2 ст.122 КУпАП.
Щодо посилань позивача на порушення поліцейським порядку розгляду справи, не роз`яснення йому прав під час розгляду справи та не надання можливості надати свої пояснення суд вважає безпідставними. Так, із представленого відеозапису встановлено, що під час розгляду даної справи поліцейським були роз`яснені позивачу його права, зокрема ті, що передбачені ст.268 КУпАП, останній надавав свої пояснення по суті обставин справи.
Щодо вимог позову про стягнення з відповідача на його користь штрафу у сумі 1020 гривень, понесених витрат на правничу допомогу та моральної шкоди суд зазначає що такі вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із їх безпідставністю. Так, позивачем не доведено належними і допустимими доказами факт понесення ним витрат на правничу допомогу у цій справі, їх розмір. Також суд зазначає, що у разі скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідності, сума сплаченого за такою постановою штрафу може бути повернута з Державного бюджету за відповідним позовом.
На підставі викладеного, керуючись ст.122, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
ухвалив:
Позов задовольнити частково. 
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №6998466 від 09 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В решті у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 665,60 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач:  Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції, 29008, м. Хмельницький, вул. Коцюбинського, 33/2.
Повний текст рішення виготовлений 07.07.2026 року.

Суддя:          С.А.Колієв