ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5026/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року (суддя Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/5026/25 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо не виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі №280/768/24 щодо зобов`язання Запорізької обласної прокуратури нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” з урахуванням окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру” за період з 02.11.2023 по 27.02.2024 в частині оплати відпустки за січень 2024 року та матеріальної допомоги у грудні 2023 року;
- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 частину оплати відпустки за січень 2024 року та матеріальної допомоги у грудні 2023 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі № 280/768/24 щодо в сумі 65938,16 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до рішення суду по справі №280/768/24 Запорізьку обласну прокуратуру зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” з урахуванням окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру” за період з 02.11.2023 по 27.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпустки, наданої працівнику з 25.12.2023, мало здійснюватися в розрахунковому періоді з 01.12.2022 по 30.11.2023 виходячи з виплат в зазначеному періоді з урахуванням виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням суду. Проте, відповідачем не було враховано всі суми, виплачені позивачу за рішеннями судів при розрахунку та виплати відпустки за січень 2024 року та матеріальної допомоги у грудні 2023 року, що і стало підставою звернення до суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльності Запорізької обласної прокуратури щодо не виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі №280/768/24 щодо зобов`язання Запорізької обласної прокуратури нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” з урахуванням окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру” за період з 02.11.2023 по 27.02.2024 в частині оплати відпустки за січень 2024 року та матеріальної допомоги у грудні 2023 року.
Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру перерахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період перебування у відпустці з 01.01.2024 по 05.01.2024 з урахуванням виплаченої заробітної плати за листопад 2023 року у розмірі 83847,27 грн та за грудень 2023 року у розмірі 66925,71 грн; матеріальну допомогу виплачену у грудні 2023 року з урахуванням середнього заробітку виплаченого у грудні 2022 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/7811/20 у розмірі 418311,57 грн та заробітної плати виплаченої у листопаді 2023 року у розмірі 83847,27 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду виконано в повному обсязі, про що свідчить постанова державного виконавця. Також у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України). Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі № 280/768/24, позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо невиконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6- р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 заробітної плати, розрахованої відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” без урахування (окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років) та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру”, за період з 02.11.2023 по 27.02.2024. Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату, розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням окладу на посаді начальника відділу, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру”, за період з 02.11.2023 по 27.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зазначене рішення перебувало на примусовому виконанні. Зокрема, за заявою ОСОБА_1 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 01.07.2024 відкрито виконавче провадження № 75414443.
Відповідно до цієї постанови Запорізькій обласній прокуратурі встановлено строк 10 робочих днів для виконання судового рішення.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 280/768/24 Відділом фінансування та бухгалтерського обліку Запорізької обласної прокуратури проведено розрахунок недоотриманих коштів сума яких склала 135 608,23 грн.
Після цього сформовано платіжні інструкції від 09.07.2024 № 1671, № 1672, № 1673, № 1674, які скеровані до Державної казначейської служби для зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 .
У подальшому, Запорізькою обласною прокуратурою листом від 15.07.2024 № 21- 147ВИХ-24 повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання постанови державного виконавця від 01.07.2024 в повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.
На підставі цього державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2024 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження” у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі.
Позивач вважаючи, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 280/768/24 виконано відповідачем не в повному обсязі звернувся до відповідача із запитом щодо надання відомостей про нарахування заробітної плати.
Відповідач листом від 26.05.20205 №27-63вих-25 надав позивачу інформацію відділу фінансування та бухгалтерського обліку по виконанню судового рішення у справі №280/768/24, №280/6145/24.
Позивач вважаючи, що відповідачем фактично не виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 280/768/24 щодо зобов`язання Запорізької обласної прокуратури нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” з урахуванням окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру” за період з 02.11.2023 по 27.02.2024 в частині оплати відпустки за січень 2024 року та матеріальної допомоги у грудні 2023 року, звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Як вже було зазначено раніше рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/7811/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 29 вересня 2020 року № 1950к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області. Поновлено ОСОБА_1 в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області з 01 жовтня 2020 року. Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 року у розмірі 419 878, 28 грн. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 280/7811/20 - змінено, шляхом викладення абзаців 3 та 4 в редакції даної постанови, а саме: “Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та органах прокуратури Запорізької області з 30 вересня 2020 року. Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 року у розмірі 418311,57 грн.” В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року в адміністративній справі №280/7811/20 залишено без змін.
Відповідно до листа відповідача від 29.05.2025 № 27-67вих-25 зазначена сума була виплачена позивачу 06.12.2022. Згідно статті 167.1. Податкового кодексу України, з суми грошових коштів, належних до виплати (418311,57 грн), утриманий податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18% (75296,08 грн). Ураховуючи вимоги статті 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України, з суми грошових коштів 418311,57 грн утриманий військовий збір у розмірі 1,5% (6274,67 грн). Залишок коштів після утримання податків в сумі 336740,82 грн перерахований на картковий рахунок позивача.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/6047/22, яке набрало законної сили 04.07.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі №280/7811/20, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області. Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 280/7811/21 за період з 27.10.2021 по 22.09.2022 у сумі 365 043,43 грн.
Відповідно до листа відповідача від 29.05.2025 № 27-67вих-25 зазначена сума була виплачена позивачу 29.08.2023. Згідно статті 167.1. Податкового Кодексу України, з суми грошових коштів, належних до виплати (365043,43 грн), утриманий податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18% (65707,82 грн). Ураховуючи вимоги статті 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України, з суми грошових коштів 365043,43 грн утриманий військовий збір у розмірі 1,5% (5475,65 грн). Залишок коштів після утримання податків в сумі 293859,96 грн перерахований на картковий рахунок позивача. ЄСВ на середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у сумі 365043,43 грн не нараховувався та не сплачувався, оскільки середній заробіток за час затримки виконання рішення суду не є базою для його нарахування.
Разом з тим, відповідач в листі від 30.05.2025 № 27-68вих-25 зазначає, що після отримання роз`яснень Головного управління ДПС України від 06.05.2024 № 5937/5/08-01-24-05-10, які підтверджують, що середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, нарахований згідно з рішенням суду, є базою нарахування Єдиного соціального внеску, Запорізькою обласною прокуратурою було нараховано та виплачено Єдиний соціальний внесок за період 27.10.2021 по 22.09.2022 з урахуванням суми грошових коштів (365043,43 грн), визначеної рішенням суду у справі № 280/6047/22. Зміни були відображені в об`єднаному звіті за II квартал 2024 року, який 09.08.2024 надано до Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/512/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, позовні вимоги задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №2 від 17 листопада 2022 року про не проходження атестації начальником відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням норм матеріального права;
- визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №1398к від 13 грудня 2022 року про звільнення позивача ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ “Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”;
- поновлено позивача ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та органів прокуратури Запорізької області з 13 грудня 2022 року;
- стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 грудня 2022 року по 17 травня 2023 року у розмірі 66627 грн 68 коп. (шістдесят шість тисяч шістсот двадцять сім гривен шістдесят вісім копійок) з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;
- в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 12790 грн 13 коп. (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто гривен тринадцять копійок) рішення допущено до негайного виконання.
Відповідно до листа відповідача від 29.05.2025 № 27-67вих-25 зазначена сума була виплачена позивачу 12.12.2023. Згідно статті 167.1. Податкового кодексу України, з суми грошових коштів, належних до виплати (66627,68 грн), утриманий податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18% (11992,99 грн). Ураховуючи вимоги статті 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, з суми грошових коштів 66627,68 грн утриманий військовий збір у розмірі 1,5% (882,37 грн). Залишок коштів після утримання податків в сумі 53752,32 грн перерахований на картковий рахунок позивача.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 05.06.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №280/512/23 скасовано. Справу №280/512/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції – Запорізького окружного адміністративного суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі № 280/768/24, позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо невиконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6- р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 заробітної плати, розрахованої відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” без урахування (окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років) та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру”, за період з 02.11.2023 по 27.02.2024. Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату, розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням окладу на посаді начальника відділу, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру”, за період з 02.11.2023 по 27.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 280/768/24 було виплачено недоотримані кошти у розмірі 135 608,23 грн.
При цьому позивач не погоджується із сумою виплати за період перебування у відпустці за січень 2024 року та виплатою матеріальної (грошової) допомоги у грудні 2023 року.
Суд першої інстанції визнав необґрунтованими позовні вимоги щодо суми виплати за період перебування у відпустці за січень 2024 року та рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується. 
Щодо матеріальної допомоги слід зазначити наступне. 
Відповідно до розрахунку наданого відповідачем матеріальна допомога розраховувалась наступним чином:
період збору заробітка: 01.12.2022-30.11.2022;
грудень 2022-4.00 дні-2171,49 грн; січень 2023-0.00 дні-0.00 грн; лютий 2023-0.00 дні-0.00 грн; березень 2023-0.00 дні-0.00 грн; квітень 2023-0.00 дні-0.00 грн; травень 2023-10.00 дні-0.00 грн; червень 2023-22.00 дні-0.00 грн; липень 2023 -21.00 дні-0.00 грн; серпень 2023-23.00 дні -0.00 грн; вересень 2023- 21.00 дні -0.00 грн; жовтень 2023-22.00 дні-0.00 грн; листопад 2023-20.00 дні-45818,18 грн. Середній денний заробіток 330,96 грн. Середньомісячний час по графіку за період: 261/12=21.75. Сума матеріальної допомоги – 7198,45 грн.
Водночас відповідачем не вірно розраховано середньоденний заробіток для розрахунку матеріальної допомоги, оскільки за грудень 2022 року відповідачем взято заробітну плату позивача у розмірі 2171,49 грн, замість – 428748,62 грн, за листопад 2023 року взято заробітну плату позивача у розмірі 45818,18 грн, замість -83847,27 грн.
Так, відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/7811/20 було виплачено позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 року у розмірі 418311,57 грн. 
Проте, вказана сума не була врахована відповідачем при розрахунку матеріальної допомоги.
Крім того, відповідач в листі від 29.05.2025 № 27-67вих-25 зазначає, що нарахована заробітна плата згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/768/24 за листопад 2023 року складає 83847,27 грн. Проте, відповідачем при розрахунку матеріальної допомоги протиправно взято заробітну плату позивача за листопад 2023 року у розмірі 45818,18 грн, замість -83847,27 грн.
Крім того, позивач зазначає, що 29.08.2023 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 280/6047/22 позивачу було виплачено середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 280/7811/21 за період з 27.10.2021 по 22.09.2022 у сумі 365 043,43 грн, проте зазначена сума не була врахована відповідачем під час розрахунку матеріальної допомоги.
Водночас середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою в розумінні ст. 2 Закону України “Про оплату праці”. Тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.04.2021 у справі № 461/1303/19.
Оскільки, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення працівника на роботі не є заробітною платою, відповідачем правомірно не було враховано вказану суму при розрахунку матеріальної допомоги.
Таким чином, розрахунок матеріальної допомоги повинен був здійснюватися з урахуванням виплаченого позивачу у грудні 2022 року середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 року у розмірі 418311,57 грн та заробітної плати виплаченої у листопаді 2023 року у розмірі 83847,27 грн. 
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Запорізької обласної прокуратури нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” з урахуванням окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру” за період з 02.11.2023 по 27.02.2024 в частині оплати відпустки за січень 2024 року та матеріальної допомоги у грудні 2023 року та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу заробітну плату за період перебування у відпустці з 01.01.2024 по 05.01.2024 з урахуванням виплаченої заробітної плати за листопад 2023 року у розмірі 83847,27 грн та за грудень 2023 року у розмірі 66925,71 грн; матеріальну допомогу виплачену позивачу у грудні 2023 року з урахуванням виплаченого позивачу у грудні 2022 року середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 року у розмірі 418311,57 грн та заробітної плати виплаченої у листопаді 2023 року у розмірі 83847,27 грн.
Щодо тверджень відповідача, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, суд зазначає наступне.
Так, предметом розгляду справи №280/768/24 була незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо невиконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 №8-р(ІІ)2023 в частині встановлення та виплати позивачу заробітної плати з 02.11.2023 по 27.02.2024, що складається з окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі № 280/768/24, зокрема зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату, розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням окладу на посаді начальника відділу, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України “Про прокуратуру”, за період з 02.11.2023 по 27.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Разом з тим, судом не була визначена конкретна сума до виплати. У цій справі позивач оскаржує саме правомірність розрахунку цієї суми, тому є безпідставними посилання відповідача, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та судове рішення виконано відповідачем.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова