Справа № 507/1595/26
Провадження № 2/507/899/2026
Номер рядка звіту 40
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"21" серпня 2026 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді – Дюдюна О.В.,
при секретарі судового засідання – Демовської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.08.2025 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 02.08.2025 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач звернувся до банку із заявою про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту.
Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами обслуговування, тарифами банку та іншими документами, що в сукупності становлять Договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн.
Відповідач, користуючись кредитними коштами, зобов`язався своєчасно погашати заборгованість та виконувати інші передбачені договором обов`язки. Проте свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» становить 27 307 грн. 09 коп., яка складається із: 24 067 грн. 19 коп. заборгованості за тілом кредиту та 3 239 грн. 90 коп. заборгованості за пенею. 
Представник позивача надав суду клопотання про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 - про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України.
Відповідно до поштової довідки відповідач отримав судову повістку особисто, що підтверджується його підписом.
З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. 
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі не надав. У встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст.178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 31.07.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. (а.с. 70).
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 02.08.2025 року між АТ «Універсал Банк» у рамках проєкту «Monobank» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви до Договору із застосуванням електронного підпису в мобільному застосунку «monobank».
Відповідач пройшов процедуру дистанційної реєстрації, ідентифікації та верифікації у мобільному застосунку «monobank», після чого підписав Анкету-заяву цифровим власноручним підписом. Підписана відповідачем Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору про надання банківських послуг.
Відповідно до Анкети-заяви відповідач просив відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт. На виконання умов Договору банком 02.08.2025 року відкрито ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн.
Умовами Анкети-заяви передбачено, що вона разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank | Universal Bank», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають єдиний Договір про надання банківських послуг. Підписуючи Анкету-заяву, відповідач підтвердив ознайомлення із зазначеними документами, погодився з їх умовами та зобов`язався належним чином виконувати договірні зобов`язання.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу поточний рахунок та встановивши кредитний ліміт. Натомість відповідач належним чином умови Договору не виконував, використані кредитні кошти своєчасно не повертав, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед банком.
Згідно з розрахунком позивача, у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов Договору про надання банківських послуг від 02.08.2025 року перед АТ «Універсал Банк» утворилася заборгованість у розмірі 27 307 грн. 09 коп., яка складається із: 24 067 грн. 19 коп. заборгованості за тілом кредиту та 3 239 грн. 90 коп. заборгованості за пенею. 
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон).
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Згідно з положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2025 року між АТ «Універсал Банк» у рамках проєкту «Monobank» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг із застосуванням цифрового власноручного підпису через мобільний додаток «monobank», в якому сторони досягли згоди щодо порядку надання та повернення кредитних коштів, розміру кредитного ліміту, порядку нарахування та сплати платежів, прав та обов`язків сторін, а також відповідальності за порушення умов Договору.
На підставі укладеного Договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн., яким відповідач отримав можливість користуватися на умовах, визначених Договором.
Відповідно до умов Договору клієнту надавався пільговий період користування кредитними коштами до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховувалася процентна ставка у розмірі 3,1 % на місяць. Відповідач зобов`язався своєчасно погашати заборгованість та виконувати інші передбачені Договором зобов`язання.
Однак відповідач належним чином умови Договору не виконував, використані кредитні кошти своєчасно не повертав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед банком.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.08.2025 року становить 27 307 грн. 09 коп., з яких: 24 067 грн. 19 коп. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 3 239 грн. 90 коп. – заборгованість за пенею.
Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення між сторонами Договору, надання відповідачу кредитних коштів, їх використання відповідачем та неналежного виконання ним зобов`язань щодо повернення кредиту. Відтак, вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 067 грн 19 коп. є обґрунтованою.
Щодо стягнення з відповідача пені у сумі 3 239 грн. 90 коп. суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом з тим, згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані починаючи з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Враховуючи наведене, вимога позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 3 239 грн. 90 коп. задоволенню не підлягає.
Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 067 грн. 19 коп., а в частині стягнення пені у розмірі 3 239 грн 90 коп. у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № CF_151250 позивач сплатив 3 328 грн. судового збору (а.с. 1).
Позовні вимоги задоволені частково в сумі 24 067 грн 19 коп., а тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2933 грн. 14 коп. (3328 грн. * 24 067 грн 19 коп. / 27 307 грн 09 коп.).
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.08.2025 року в сумі 24 067 грн 19 коп. та судові витрати в розмірі 2933 грн. 14 коп. 
В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Любашівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23).
Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:         О.В. Дюдюн