ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 | м. Дніпро | Справа № 904/2200/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:
судді Колісника І.І.
за участю секретаря судового засідання Моторної Є.І.
та представників:
від позивача: Жаботенко І.В. - адвокат;
від відповідача: не з`явився
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до MASHTRONICS D.O.O., Mladenovac, Meduluzje, Serbia, 11400 (Младеновац, Меджюлужье, Сербія, 11400) 
про стягнення 23 979,70 євро.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІКС) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з MASHTRONICS D.O.O. заборгованості в сумі 23979,70 євро, з яких: 20790,00 євро - сума попередньої оплати за непоставлений товар, 1059,44 євро - неустойка (пеня), 2079,00 євро - штраф, 51,26 євро - 3% річних.
Судові витрати, які за наведеним у позові попереднім (орієнтовним) розрахунком складаються з витрат зі сплати судового збору в сумі 17007,84 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн та витрат на оплату послуг з перекладу в сумі 1350,00 грн, позивач просить покласти на відповідача.
Подана заява обґрунтована невиконанням відповідачем зобов`язання щодо поставки товару (нового обладнання) відповідно до специфікації № 1 за контрактом № 081024 від 08.10.2024.
Відповідачем у справі є MASHTRONICS D.O.O. - юридична особа-нерезидент із місцезнаходженням у Республіці Сербія.
Згідно зі статтями 3, 366 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), пунктом 1 частини першої статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" та відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" справа підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.
У питанні матеріального та процесуального права, що має застосовуватися під час вирішення спору й судового провадження, суд враховує таке.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.
Контракт № 081024 від 08.10.2024, з якого у сторін виникли спірні правовідносини, укладений ними у місті Кривому Розі. За змістом пункту 8.2 цього контракту у разі неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим контрактом або у зв`язку з ним, у тому числі пов`язані з його тлумаченням, виконанням, порушенням, припиненням або недійсністю, підлягають розгляду в Господарському суді Дніпропетровської області, м. Дніпро, Україна відповідно до законодавства України. Рішення цього суду може бути оскаржено в Центральному апеляційному господарському суді (м. Дніпро) та Верховному Суді (м. Київ) відповідно до законодавства України. Мовою судового розгляду сторони визначили українську.
Згідно з пунктом 8.3 контракту право, що регулює цей контракт, - матеріальне право України.
Відтак до правовідносин сторін за їхніми договірними зобов`язаннями має застосовуватися українське законодавство.
Ухвалою суду від 07.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.01.2026 та наступного - на 10.02.2026 у разі, якщо ухвала суду з викликом (повідомленням) про дату, час та місце розгляду справи не буде вручена відповідачу своєчасно.
Ухвалою суду від 13.05.2025 зобов`язано позивача отримати в Господарському суді Дніпропетровської області два примірника: ухвали суду від 07.05.2025 про відкриття провадження у справі, цієї ухвали (далі - ухвали суду), прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів (далі - прохання) та забезпечити їх переклад сербською мовою й нотаріальне посвідчення; ухвали суду та прохання у перекладі сербською мовою та нотаріально посвідчені (у двох примірниках) надати господарському суду в строк до 27.05.2025 включно для подальшого направлення їх судом до Компетентного органу Сербії - Ministry of Justice of the Republic of Serbia, Sector for international legal assistance, Department for international legal assistance in civil matters; вирішено звернутися до уповноваженого Центрального органу Республіки Сербія, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав - Ministry of Justice of the Republic of Serbia, Sector for international legal assistance, Department for international legal assistance in civil matters (Nemanjina 22/26 Str., 11000, Belgrade, Republic of Serbia), із судовим дорученням про вручення відповідачу - MASHTRONICS D.O.O. (Mladenovac, Meduluzje, Serbia, 11400) судових документів, у тому числі ухвали від 07.05.2025 про відкриття провадження у цій справі. Провадження у справі зупинено з підстав пункту 4 частини першої статті 228 ГПК України.
20.06.2025 представником позивача адвокатом Жаботенко І.В. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подана заява, до якої долучено докази понесення витрат на переклад та посвідчення нотаріусом документів для відповідача (ухвал суду, прохання про вручення, підтвердження про вручення) в сумі 12 075,00 грн, а саме: рахунок на оплату № 25 від 05.06.2025 на суму 12 075,00 грн, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 26 від 05.06.2025 на суму 12 075,00 грн, платіжну інструкцію № 25477 від 05.06.2025 на суму 12 075,00 грн.
За результатами звернення господарського суду із судовим доручення 27.08.2025 до суду надійшла відповідь уповноваженого Центрального органу Республіки Сербія із доказами вручення відповідачу 16.07.2025 судових документів з викликом останнього в судове засідання, призначене на 13.01.2026.
06.01.2026 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник позивача адвокат Жаботенко І.В. подала заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів; задовольнити позовні вимоги повністю; судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 08.01.2025 для проведення підготовчого засідання провадження у справі було поновлено.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Згідно з частиною дев`ятою статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою від 13.01.2026 господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2026.
Ухвалою суду від 13.01.2026 зобов`язано позивача отримати в Господарському суді Дніпропетровської області два примірника: ухвали суду від 08.01.2026 про поновлення провадження у справі, ухвали суду від 13.01.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, цієї ухвали (далі - ухвали суду), прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів (далі - прохання) та забезпечити їх переклад сербською мовою й нотаріальне посвідчення; ухвали суду та прохання у перекладі сербською мовою та нотаріально посвідчені (у двох примірниках) надати господарському суду в строк до 27.01.2026 включно для подальшого направлення їх судом до Компетентного органу Сербії - Ministry of Justice of the Republic of Serbia, Sector for international legal assistance, Department for international legal assistance in civil matters; вирішено звернутися до уповноваженого Центрального органу Республіки Сербія, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав - Ministry of Justice of the Republic of Serbia, Sector for international legal assistance, Department for international legal assistance in civil matters (Nemanjina 22/26 Str., 11000, Belgrade, Republic of Serbia), із судовим дорученням про вручення відповідачу - MASHTRONICS D.O.O. (Mladenovac, Meduluzje, Serbia, 11400) судових документів. Провадження у справі зупинено з підстав пункту 4 частини першої статті 228 ГПК України.
03.02.2026 представником позивача адвокатом Жаботенко І.В. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подана заява, до якої долучено докази понесення витрат на переклад та посвідчення нотаріусом документів для відповідача (ухвал суду від 08.01.2026 про поновлення провадження, від 13.01.2026 про закриття підготовчого провадження, від 13.01.2026 про зупинення провадження, прохання про вручення) в сумі 13 050,00 грн, а саме: рахунок на оплату № 2 від 20.01.2026 на суму 13 050,00 грн, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 2 від 30.01.2026 на суму 13 050,00 грн, платіжну інструкцію № 28367 від 22.01.2026 на суму 13 050,00 грн.
За результатами звернення господарського суду із судовим доручення 09.06.2026 до суду надійшла відповідь уповноваженого Центрального органу Республіки Сербія з доказами вручення відповідачу 02.04.2026 судових документів, зокрема ухвали від 13.01.2026 про закриття підготовчого провадження у цій справі та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 30.06.2026 для проведення судового засідання з розгляду справи по суті провадження у справі було поновлено.
У судове засідання, призначене на 07.07.2026, представник відповідача не з`явився.
Відповідно до частини першої статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи обізнаність відповідача про судове провадження у справі, його неявка в судове засідання не є перешкодою для продовження розгляду справи за його відсутності.
За викладених обставин суд розглядає справу без участі представника відповідача та за наявними в ній матеріалами.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Жаботенко І.В. надала пояснення по суті сппору.
За результатом судового засідання 07.07.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" (далі - покупець, позивач) та MASHTRONICS D.O.O. (далі - виробник, відповідач) укладено контракт № 081024 від 08.10.2024 (далі - контракт) (а.с. 11 - 16).
За умовами пункту 1.1 контракту виробник зобов`язується виготовити з власних матеріалів та передати у власність покупця нове обладнання (далі - товар) відповідно до додатків (специфікацій) / проформа-інвойсів, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього певну суму на умовах і в строк, визначених цим контрактом.
Найменування, асортимент, кількість, ціна, загальна вартість товару, строк, умови поставки та оплати зазначаються в погоджених сторонами додатках до цього контракту (специфікаціях) / проформа-інвойсах по кожній партії товару окремо, які є невід`ємною частиною цього контракту. Сторони також можуть визначити у додатках (специфікаціях) / проформа-інвойсах іншу інформацію, необхідну для виконання цього контракту (п. 1.2).
Згідно з пунктом 1.5 контакту виробником товару є компанія MASHTRONICS D.O.O. (Сербія).
Пунктом 2.1 контакту встановлено, що його загальна сума складається із сум погоджених сторонами додатків (специфікацій) / проформа-інвойсів, відповідно до яких були здійснені поставки товару. Ціна товару включає в себе:
- витрати на пакування обладнання (включаючи вартість пакування) та маркування;
- витрати, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань виробника, передбачених розділом 4 цього контракту.
Валюта контракту: євро (код валюти 978) (п. 2.2).
Валюта платежу: євро (код валюти 978) (п. 2.3 контракту).
Пунктом 2.4 контракту передбачно, що оплата за товар здійснюється відповідно до умов оплати, зазначених у додатках (специфікаціях) / проформа-інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.
Ціна за одиницю товару та загальна вартість окремої партії не може бути збільшена після здійснення покупцем передоплати за товар.
Відповідно до пункту 2.5 контракту банківські витрати та банківська комісія на території виробника сплачуються виробником, а на території покупця - покупцем.
Пунктом 3.1 контракту встановлено, що виробник зобов`язаний здійснити постачання товару в строк, який визначений у додатку (специфікації) / проформа-інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту.
Поставка товару здійснюється із застосуванням Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів Інкотермс в редакції 2020 року. Умови постачання зазначаються та погоджуються сторонами окремо в додатках (специфікаціях) / проформа-інвойсах на кожну партію товару, які є невід`ємними частинами контракту (п. 3.2).
Згідно з пунктом 3.3. контракту виробник зобов`язаний не пізніше ніж за 2 календарних дні перед відвантаженням товару надіслати покупцю на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 копії товаросупровідних документів на відвантажену партію товару:
- комерційний інвойс на суму відвантаженого товару з реквізитами цього контракту та зазначенням країни походження товару;
- пакувальний лист із зазначенням ваги нетто по-позиційно;
- експортну декларацію;
- CMR (міжнародну транспортну накладну) та/або коносамент (при здійсненні перевезень морським транспортом) та/або МЕН (міжнародну експрес накладну);
- сертифікат походження товару;
- документи, що підтверджують якість товару (сертифікат якості, атестат якості тощо).
Комплект вищенаведених оригіналів документів виробник зобов`язаний передати водію транспортного засобу, який прибув під завантаження (перевізнику).
Виробник несе відповідальність за правильне оформлення вищезгаданих товаросупровідних документів та за їх своєчасне подання. У разі неправильного оформлення виробником передбачених цим пунктом документів виробник зобов`язаний протягом 1 робочого дня усунути недоліки та надати виправлені документи покупцю.
Пунктом 3.4 контракту встановлено, що місце поставки погоджується сторонами окремо в додатках (специфікаціях) / проформа-інвойсах на кожну партію товару.
Відповідно до пункту 8.5 контракту за порушення строку поставки товару виробник зобов`язується сплатити покупцю пеню в розмірі 0,2% від вартості недопоставленого/поставленого з порушенням строку товару за кожен день прострочення.
У разі прострочення поставки більш ніж на 10 календарних днів виробник додатково до пені сплачує штраф у розмірі 10% від суми непоставленого своєчасно товару. Пеня нараховується за весь період прострочення.
Якщо після сплати покупцем на рахунок продавця попередньої оплати в розмірі, узгодженому в додатках до цього контракту (специфікаціях), виникне ризик порушення строку поставки товару або продавець прострочить поставку на строк понад 10 днів, покупець має право відмовитися від узгодженої поставки товару та повідомити про це виробника в електронному вигляді. У такому випадку виробник зобов`язується повернути грошові кошти, сплачені за товар, у повному обсязі протягом 7 днів з моменту відправлення такого повідомлення. При несвоєчасному поверненні передоплати виробник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,2% від суми, що підлягає поверненню за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення (п. 8.6).
Згідно з пунктом 9.1 контракту останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.10.2025, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.
Повідомлення, листи, документи, надані в рамках цього контракту електронною поштою, визнаються сторонами юридично значимими і дійсними, так само як і оригінальний екземпляр документа (п. 10.12).
Пунктом 10.13 контракту сторони погодили такі електронні адреси (електронна пошта), що використовуються сторонами на виконання умов цього контракту:
- електронна пошта покупця: ІНФОРМАЦІЯ_1;
- електронна пошта продавця: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Також у розділі 11 контракту зазначені електронні адреси виробника MASHTRONICS D.O.O. - ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
08.10.2024 сторонами підписано та скріплено їх печатками Додаток № 1 - Специфікацію до контракту, в якій останні погодили до поставки товар - барабани (країна походження Сербія, виробник MASHTRONICS D.O.O.) у загальній кількості 5 шт. на загальну суму 20 790,00 євро, а також строки його поставки - не більше 60 робочих днів з моменту 100% передоплати з правом дострокової поставки (а.с. 17).
30.01.2025 сторонами підписано та скріплено їхніми печатками додаткову угоду № 2 до контракту, в якій останні вирішили Специфікацію № 1 викласти в новій редакції, а саме визначили новий строк поставки - не більше 100 робочих днів з моменту 100% передоплати з правом дострокової поставки (а.с. 18).
Платіжною інструкцією в іноземній валюті № 4 від 05.11.2024 (платіж проведено банком 06.11.2024) позивачем перераховано відповідачу попередню оплату за контрактом № 081024 від 08.10.2024 у сумі 20 790,00 євро (а.с. 19 - 21).
Відтак граничним строком поставки товару за Специфікацією № 1 до контракту є 27.03.2025.
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає про те, що відповідачем не виконано зобов`язання щодо поставки товару у визначений строк.
26.03.2025 позивач направив на електронні адреси відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_3), зазначені у розділі 11 контракту, лист від 21.03.2025, в якому через ризик порушення термінів доставки товару (відповідно до пункту 8.6 контракту) просив повернути передоплату в сумі 20 790,00 євро (а.с. 22 - 23).
Також 25.04.2025 позивач направив на електронні адреси відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_3), зазначені у пункті 10.13 та розділі 11 контракту, вимогу про повернення передоплати в сумі 20 790,00 євро (а.с. 24 - 25).
Указані вимоги залишилися відповідачем без відповіді та належного реагування, що й стало причиною виникнення спору.
Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом № 081024 від 08.10.2024.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини другої статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За обставинами справи та відповідно до умов укладеної сторонами Специфікації № 1 (з урахуванням внесених до неї змін додатковою угодою № 2 від 30.01.2025) й пункту 8.6 контракту відповідач повинен був поставити товар не пізніше 27.03.2025, а у разі виникнення ризику порушення строку поставки товару - повернути позивачу попередню оплату в сумі 20 790 євро протягом 7 днів з моменту відправлення на його електронну адресу листа від 21.03.2025, тобто не пізніше 02.04.2025.
Доказів повернення позивачу попередньої оплати за товар у сумі 20 790,00 євро відповідачем суду не надано.
Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 20 790,00 євро є законними та обґрунтованими.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно (ч. 1 ст. 551 ЦК України).
За порушення строків поставки товару, відповідно до пункту 8.5 контракту, позивач заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 529,72 євро за період з 31.03.2025 по 30.04.2025, яка розрахована від вартості непоставленого товару в сумі 20 790,00 євро, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, а також штраф у розмірі 10% від від указаної вартості за порушення строків поставки понад 10 днів, у сумі 2 079,00 євро.
Відповідно до встановленої статтею 627 ЦК України свободи договору, а також пункту 8.5 укладеного сторонами контракту сплата відповідачем неустойки (пені та штрафу) можлива лише у разі прострочення поставки товару.
Водночас, як встановлено судом, за умовами укладеної сторонами Специфікації № 1 (з урахуванням внесених до неї змін додатковою угодою № 2 від 30.01.2025) до контракту граничним строком поставки товару було 27.03.2025. При цьому позивач на підставі пункту 8.6 контракту, до настання граничного строку поставки товару (27.03.2025), скористався своїм правом на відмову від поставки ще 21.03.2025 та заявив вимогу про повернення попередньої оплати, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що правові підстави для застосування до відповідача неустойки (пені в сумі 529,72 євро та штрафу в сумі 2 079,00 євро) за порушення строків поставки товару відсутні.
Також за порушення строків повернення попередньої оплати за товар у сумі 20 790,00 євро позивач відповідно до пункту 8.6 контракту нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 529,72 євро за період з 31.03.2025 по 30.04.2025, яка розрахована виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.
Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені судом виявлено помилку у визначенні початкової дати її нарахування.
З огляду на те, що позивач з вимогою про повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар звернувся до відповідача 26.03.2025 (лист від 21.03.2025, а.с. 22 - 23), відповідач відповідно до пункту 8.6 контракту повинен був повернути грошові кошти в сумі 20 790,00 євро у строк до 02.04.2025 включно. Тобто прострочення виникло з 03.04.2025.
За результатом здійсненого судом перерахунку та з урахуванням меж позовних вимог фактичний розмір пені за порушення строків повернення попередньої оплати за товар становить 494,40 євро за період прострочення з 03.04.2025 по 30.04.2025.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За порушення строків повернення попередньої оплати за товар позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 51,26 євро за період з 31.03.2025 по 30.04.2025 із заборгованості в сумі 20 790,00 євро.
Розрахунок 3% річних позивачем також здійснено помилково з тих самих підстав, що й розрахунок пені.
За результатом здійсненого судом перерахунку та з урахуванням меж позовних вимог фактичний розмір 3% річних за порушення строків повернення попередньої оплати за товар становить 47,85 євро за період прострочення з 03.04.2025 по 30.04.2025.
Щодо визначення суми стягнення в іноземній валюті.
Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 Цивільного кодексу України).
Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до положень статті 533 ЦК України зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема договору купівлі-продажу, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому належним виконанням зобов`язання з боку покупця є сплата на користь продавця коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-44цс18).
За таких обставин законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати за непоставлений товар у сумі 20790,00 євро, пені в сумі 494,40 євро, 3% річних у сумі 47,85 євро.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
У позовній заяві позивачем попередньо визначено орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги № 28/04-25 від 28.04.2025; рахунок-фактуру № СФ-2 від 28.04.2025 на суму 10 000,00 грн; акт надання правничої допомоги № 1 від 01.05.2025 на суму 10 000,00 грн; платіжну інструкцію № 25021 від 01.05.2025 на суму 10 000,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4369 від 05.07.2019; ордер серії АЕ № 1382798 від 01.05.2025 на надання адвокатом Жаботенко Інною Вікторівною правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" у Господарському суді Дніпропетровської області (а.с. 37 - 44).
При цьому за змістом пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги № 28/04-25 від 28.04.2025 (далі - договір) Адвокатське бюро "Фролов та Партнери" (далі - Адвокатське бюро) зобов`язується за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" (далі - клієнт) підготувати та направити до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву про стягнення з MASHTRONICS D.O.O. (Serbia), реєстраційний номер 20593024 на користь ТОВ "Тім-Метиз" суми передоплати за непоставлений товар згідно з укладеним контрактом № 081024 від 08.10.2024 та прийняти участь під час розгляду даної позовної заяви.
Відповідно до пункту 3.1 договору за надання правничої допомоги, передбаченої п. 1.1 даного договору, клієнт сплачує Адвокатському бюро винагороду (гонорар) у розмірі 10000,00 грн.
Фактичні витрати Адвокатського бюро (оплата роботи фахівців, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо) оплачуються клієнтом окремо від гонорару протягом 3 календарних днів з моменту надання Адвокатським бюро клієнту відповідних документів, підтверджуючих такі витрати (п. 3.4 договору).
Пунктом 3.5 договору встановлено, що гонорар Адвокатського бюро оплачується у безготівковій формі шляхом переказу клієнтом грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро на підставі підписаного сторонами акта наданої правової допомоги.
Належне виконання Адвокатським бюро правничої допомоги за цим договором підтверджується шляхом підписання сторонами відповідних актів наданої правничої допомоги.
В акті надання правничої допомоги зазначаються: дата і місяць його складання, період, протягом якого Адвокатське бюро надавало правничу допомогу за дорученням клієнта, види правничої допомоги, які були надані за дорученням клієнта, вартість правничої допомоги (п. 3.6 договору).
Представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокатом Жаботенко Інною Вікторівною на підставі ордеру серії АЕ № 1382798 від 01.05.2025 на надання правничої допомоги.
Актом надання правничої допомоги № 1 від 01.05.2025 на суму 10 000,00 грн сторони договору підтвердили надання Адвокатським бюро "Фролов та Партнери" клієнту - Товариству з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" наступних послуг:
- ознайомлення з матеріалами справи (сума - 500,00 грн);
- складання та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про стягнення з MASHTRONICS D.O.O. (Serbia), код 20593024 на користь ТОВ "Тім-Метиз" суми передоплати за непоставлений товар згідно з укладеним контрактом № 081024 від 08.10.2024 (сума - 6 000,00 грн);
- розрахунок пені, штрафу та 3% річних (сума - 1 500,00 грн);
- супровід позовної заяви про стягнення з MASHTRONICS D.O.O. (Serbia), код 20593024 на користь ТОВ "Тім-Метиз" суми передоплати за непоставлений товар згідно з укладеним контрактом № 081024 від 08.10.2024 під час розгляду в Господарському суді Дніпропетровської області (сума - 2 000,00 грн).
За платіжною інструкцією № 25021 від 01.05.2025 на суму 10 000,00 грн надані Адвокатським бюро правничі послуги оплачені позивачем у повному обсязі.
Аналізуючи в контексті зазначених правових критеріїв заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також із критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Наявними у справі доказами підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги у вигляді визначених договором про надання правничої допомоги № 28/04-25 від 28.04.2025 послуг, вартість яких визначена сторонами в акті № 1 від 01.05.2025, у сумі 10 000,00 грн, тобто у фіксованому розмірі.
З аналізу норми статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вбачається, що гонорар може встановлюватися у формах фіксованого розміру або погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Відтак фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором про надання правової (правничої) допомоги умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
З огляду на викладене, оцінюючи заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв, передбачених частиною четвертою статті 126 ГПК України, а також критеріїв для їх розподілу, передбачених частиною п`ятою статті 129 цього Кодексу, зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, суд доходить висновку, що заявлені позивачем до розподілу 10 000,00 грн є тим розміром витрат на оплату послуг адвоката, який є співмірним із рівнем складності справи, виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також розумним, у тому числі й до ціни позову.
Так, по відношенню до ціни позову зазначені витрати становлять лише 0,9% (10000,00 х 100/1133856,13 = 0,9).
За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від загального правила розподілу судових витрат.
Тому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 8895,96 грн (1 008 674,11 х 10 000,00 / 1 133 856,13 = 8 895,96).
Також господарським судом враховано, що позивачем долучено до матеріалів справи докази, які підтверджують понесені ним витрати, пов`язані з оплатою послуг перекладача, на загальну суму 26 475,00 грн, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 19 від 29.04.2025 на суму 1 350,00 грн, № 26 від 05.06.2025 на суму 12 075,00 грн, № 2 від 30.01.2026 на суму 13 050,00 грн та відповідні рахунки на оплату; платіжні інструкції № 25477 від 05.06.2025 на суму 12 075,00 грн, № 28367 від 22.01.2026 на суму 13 050,00 грн (а.с. 30, 75 - 76, 114 - 115).
Згідно з частиною четвертою статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Зважаючи на подані позивачем докази, відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату послуг з перекладу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 23 552,06 грн (1 008 674,11 х 26 475 / 1 133 856,13 = 23 552,06).
Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору судом враховується сплата позивачем судового збору в сумі 17 007,84 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 25021 від 30.04.2025 (а.с. 9).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Частиною першою статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Подана позовна заява містить майнову вимогу про стягнення 23 979,70 євро, що з урахуванням офіційного курсу гривні до євро (1 євро = 47,2840 грн), встановленого Національним банком України станом на дату сплати судового збору - 30.04.2025, еквівалентно 1 133 856,13 грн.
Отже, за подання позовної заяви у цій справі через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС позивач мав сплатити 13 606,27 грн (1 133 856,13 х 1,5% х 0,8 = 13606,27).
Відтак надмірно сплаченим є судовий збір у сумі 3 401,57 грн (17 007,84 - 13606,27 = 3401,57).
За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, сплата судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, має наслідком повернення платнику за його клопотанням з державного бюджету судового збору в сумі 3 401,57 грн.
На час ухвалення цього рішення клопотання про повернення судового збору від його платника не надходило.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 12 104,09 грн (1 008 674,11 х 13 606,27 / 1 133 856,13 = 12104,09).
Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 123, 129, 202, 233, 236-238, 240, 241, 365, 366 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" до MASHTRONICS D.O.O. про стягнення 23979,70 євро, з яких: 20790,00 євро - сума попередньої оплати за непоставлений товар, 1059,44 євро - неустойка (пеня), 2079,00 євро - штраф, 51,26 євро - 3% річних - задовольнити частково.
Стягнути з MASHTRONICS D.O.O. (реєстраційний номер 20593024; місцезнаходження: 11400, Serbia, Meduluzje, Mladenovac, Milosa Stepica, 21) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" (ідентифікаційний код 37065550; місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок 60, приміщення 41) попередню оплату за непоставлений товар у сумі 20790,00 євро, пеню в сумі 494,40 євро, 3% річних у сумі 47,85 євро, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8895,96 грн, витрати на оплату послуг з перекладу в сумі 23552,06 грн, судовий збір у сумі 12104,09 грн.
У решті позову - відмовити.
Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1104,04 грн, витрати на оплату послуг з перекладу в сумі 2922,94 грн та судовий збір у сумі 1502,18 грн покласти на позивача.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 18.08.2026.

Суддя І.І. Колісник