Справа № 462/6218/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року у складі головуючого судді Іванюк І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води (опалення місць загального користування та плати за абонентське обслуговування), -
в с т а н о в и в:

Позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» 13.07.2026 року звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки за період з 01.08.2022 року по 31.05.2026 року заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, у тому числі за опалення місць загального користування та абонентське обслуговування, у розмірі 46 883,11 грн, заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 9 071,16 грн, пеню у розмірі 5 161,24 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 049,51 грн, 3 % річних у розмірі 1 144,86 грн, а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 01.07.2014 року по 31.12.2023 року Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» надавалися відповідачці послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , у якій вона зареєстрована за місцем проживання. Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 06.07.2023 року № 3409 «Про припинення ЛКП «Залізничнетеплоенерго» шляхом приєднання до ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ухвали Львівської міської ради від 14.12.2023 року № 4142 «Про затвердження передавального акта ЛКП «Залізничнетеплоенерго», яке припиняється шляхом приєднання до ЛМКП «Львівтеплоенерго», надавачем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання для споживачів ЛКП «Залізничнетеплоенерго» з 01.01.2024 року є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». 01.07.2014 року між ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та мешканцем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приєднання був укладений договір приєднання про надання послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . З 01.12.2021 року вважаються укладеними типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання гарячої води та про надання послуг з постачання теплової енергії зі споживачами послуг ЛКП «Залізничнетеплоенерго», відповідно до умов яких споживачі зобов`язуються здійснювати оплату за цими договорами щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. З 01.01.2024 року на споживача за адресою: АДРЕСА_1 , поширюються умови типового індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021 року та типового індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» про надання послуги з постачання гарячої води від 01.12.2021 року.
У період з 01.08.2022 року по 31.05.2026 року відповідачка не здійснювала оплату наданих їй послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 46 883,11 грн та за послуги з постачання гарячої води у розмірі 9 071,16 грн. Відповідно до пункту 45 типового індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» про надання послуги з постачання теплової енергії, а також пункту 45 типового індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» про надання послуги з постачання гарячої води у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. З урахуванням наведеного та відповідно до статті 625 ЦК України відповідачці нараховано 5 161,24 грн пені, 4 049,51 грн інфляційних втрат та 1 144,86 грн 3 % річних. Оскільки відповідачка порушує права позивача, останній просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачка відзив на позовну заяву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження не подала, заяви про поновлення строку для подання відзиву до суду також не надходило.
Клопотань від жодної зі сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані сторонами докази та дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до приписів статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з частиною третьою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування — платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також виконанням інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Водночас відповідно до частин першої, третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини шостої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі — за іншим принципом, визначеним цією методикою.
У розділі IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315, визначено порядок розподілу обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення. Зокрема, пунктом 8 передбачено, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1–5-поверхової будівлі/будинку — 25 %.
Відповідно до пункту 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку, включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
Судом встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за місцем проживання відповідачка ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію № 10 від 25.06.2026 року /а.с. 11/. Також згідно з відповіддю № 3233895 від 27.08.2026 року відповідачка є власницею вказаної квартири. 
Як убачається з розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії /а.с. 12/, у відповідачки наявна заборгованість за період з 08.2022 року по 05.2026 року у розмірі 46 883,11 грн, а з розрахунку заборгованості за послуги з постачання гарячої води /а.с. 13/ — заборгованість за цей самий період у розмірі 9 071,16 грн. Оплата наданих послуг з постачання теплової енергії відповідачкою не здійснювалася, а за послуги з постачання гарячої води останню оплату здійснено у вересні 2023 року в розмірі 373,75 грн.
Матеріали справи не містять, а відповідачкою не надано доказів складення актів-претензій щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з опалення місць загального користування відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
За таких обставин суд вважає заявлену позивачем вимогу про стягнення заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Пунктом 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право надавача послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано інфляційні втрати у сумі 4 049,51 грн, пеню у розмірі 5 161,24 грн та 3 % річних за період з серпня 2022 року по травень 2026 року у розмірі 1 144,86 грн, а всього на загальну суму 10 355,61 грн.
Загальна сума заборгованості складає: 46 883,11 грн + 9 071,16 грн + 5 161,24 грн + 4 049,51 грн + 1 144,86 грн = 66 309,88 грн. 
За таких обставин позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму боргу.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Вказаний пункт виключено на підставі Закону України від 14.05.2025 року № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦК України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Також, згідно із ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову — на відповідача, у разі відмови в позові — на позивача.
З урахуванням наведеного та відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3 328,00 грн судового збору.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд —

у х в а л и в:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, пеню, інфляційні втрати та 3 % річних у загальному розмірі 66 309 (шістдесят шість тисяч триста дев`ять) грн 88 коп., а також 3 328 грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ЄДРПОУ 05506460, місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:  І.Д. Іванюк