Справа № 364/691/26
Провадження № 2/364/564/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року Володарський районний суд Київської області в складі
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участі секретаря Бондаренко Л.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Володарка, справу за позовом  ОСОБА_1 ,  РНОКП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку - відсутні, офіційна електронна адреса - відсутня, відомості про електронний кабінет - відсутні, 
представник позивача: Романішін Євгеній Володимирович, Ордер на надання правничої допомоги від 30.05.2026, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4902/10 від 27.06.2012, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, ел. пошта: volrada@volodarska-gromada.gov.ua, адреса: 09301, Київська область, Білоцерківський район, селище Володарка, площа Миру, 4, ЄДРПОУ: 04359732, 
про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

встановив:

02.07.2026 року до Володарського районного суду Київської області звернулися ОСОБА_1 та її представник- адвокат Романішін Євгеній Володимировичз позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина до якої увійшло майно, а саме земельна ділянка, яка знаходяться на території Рогізнянської сільської ради Білоцерківського району Київської області. За життя ОСОБА_2 заповіт не складав. Позивач вказує, що звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, на що їй було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для подання відповідної заяви до нотаріуса для прийняття спадщини. В зв`язку з даними обставинами ОСОБА_1 змушена звернутися до суду та просить визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Романішін Є.В. в судове засідання не з`явилися, направили до суду клопотання, яким просили розгляд справи провидити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. 

Представник відповідача - Володарської селищної ради, в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. 

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позиції сторін викладені в їх письмових клопотаннях, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина до якої увійшло майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,67 га кадастровий номер 3221686400:03:004:0020, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Білоцерківського району Київської області. За життя ОСОБА_2 заповіт не складав. 

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, строк для прийняття спадщини закінчився.
Позивач звернулася до нотаріуса, з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що їй було відмовлено, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, який встановлено в ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску звернення позивача із заявою до нотаріуса у встановлений законом строк стало те, що позивачка до дня смерті спадкодавця проживали разом, але адреси реєстрації є різними. 
Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом до майна ОСОБА_2 не має. 
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, вказана позивачкою причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; нормативно-правовий акт № 20/5 від 03.03.2004» наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
Встановивши, що позивач ОСОБА_1 не звернулася вчасно до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, оскільки до дня смерті вона із спадкодавцем проживали разом, але адреси їх реєстрації є різними, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачки базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 1217, ч.1 ст. 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 82, 83, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов  ОСОБА_1 до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області- задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви, про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення може бути, оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Володарського районного суду Київської області або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 02.09.2026 року.

Суддя       О. В. Ткаченко