Справа № 489/629/26
Провадження № 2/533/401/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді - Козир В.П.,
за участю:
секретаря судового засідання - Кругловецького Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

29 січня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Інгульського районного суду міста Миколаєва зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором від 25.05.2018 № 94495905000 у загальному розмірі 19069,09 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень. Розгляд справи просив проводити без участі представника позивача.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування доказів, у якому просив суд витребувати від АТ «Укрсиббанк» документальне підтвердження щодо надання (видачі) кредитних коштів за договором № 94495905000 (НОМЕР_2) від 25.05.2018, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у тому числі: виписки, меморіальні ордери, розрахункові документи та/або інші підтверджуючі документи щодо здійснення операції з надання кредиту (незалежно від форми - готівкою, безготівковою, у вигляді оплати за товар чи послугу).

Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 10 лютого 2026 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Кременчуцького районного суду Полтавської області (а.с. 100-101).

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2026 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 107-108).

29 квітня 2026 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Козельщинського районного суду Полтавської області від 29.04.2026 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 113).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 02 липня 2026 року (а.с. 114-116).

Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві ТОВ «Дебт Форс» протягом 20 днів з дня отримання ухвали надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема факту видачі кредиту відповідачу (виписки за банківськими рахунками, меморіальні ордери, платіжні інструкції тощо) та детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом та відомості про оплати за кредитним договором. Копії доказів та розрахунку заздалегідь направити відповідачу, а докази направлення - надати суду. У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено.

25.05.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли пояснення на ухвалу суду від 04.05.2026 (а.с.121-123), до яких було долучено клопотання про витребування доказів (а.с. 127-128).

25 травня 2026 року від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.132-133), у якому позивач просив витребувати від АТ "Укрсиббанк":
- виписки по рахунку № НОМЕР_2 (рух коштів по рахунку), відкритому ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно з договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) № 94495905000 від 25.05.2018, укладеного між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі документальне підтвердження нарахування заборгованості за вказаним договором, у період з 25.05.2018 по 25.01.2021 у сумі 17153,89 грн, з них: 13378,96 грн - заборгованість по основній сумі кредиту та 3774,93 грн - заборгованість по відсоткам;
- сформований розрахунок заборгованості згідно з договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) № 94495905000 від 25.05.2018, укладеного між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 25.05.2018 по 25.01.2021.

26.05.2026 від позивача надійшли письмові пояснення позивача (а.с. 137-140).

26 червня 2026 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого було надано лист АТ «Укрсиббанк» від 09.06.2026 № 29-1-01/16446 як доказ вжиття позивачем всіх заходів для самостійного отримання доказів, про витребування яких просив суд (а.с. 155-156).

Ухвалою суду від 02.07.2026 клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Форс» про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Акціонерного товариства «Укрсиббанк» у строк 20 днів з дня отримання ухвали інформацію (а.с. 163-165).

23 липня 2026 року від Акціонерного товариства «Укрсиббанк» надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с. 170-183).

Справу розглянуто 07.09.2026 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 1-5, 121-123, 132-133, 137-140, 140-141)

25.05.2018 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 (відповідач) укладено договір № 94495905000 (НОМЕР_2) про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 8000,00 грн на строк до 25.05.2020 включно.

За умовами договору кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору.

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 8000,00 грн, що підтверджується виписками по рахунку.

Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.

19.02.2021 було укладено договір № 200 відповідно до якого АТ "УКРСИББАНК" відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 94495905000 (НОМЕР_2).

22.02.2021 було укладено договір № 04/22/02/2021/1, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94495905000 (НОМЕР_2).

15.02.2023 було укладено договір № 15-02/23, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94495905000 (НОМЕР_2).

11.05.2023 було укладено договір № 11-05/23 відповідно до якого ТОВ «КАМІСІС ЛІГАЛ» відступило на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94495905000 (НОМЕР_2).

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 94495905000 (НОМЕР_2) від 25.05.2018, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 19069,09 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13378,96 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5690,13 грн.

У письмових поясненнях позивач вказав, що на виконання умов договору факторингу № 200, банк передав реєстр боржників до зазначеного договору, де під номером № 235 зазначено заборгованість відповідача на суму 17153,89 грн: 13378,96 грн - заборгованість за основною сумую боргу та 3774,93 грн - заборгованість за відсотками.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», останнім як правонаступником, було здійснено нарахування відсотків в межах строку кредитування з урахуванням пролонгації ( п. 4.2 договору № 94495905000) у період з 22.02.2021 -27.05.2021 - у сумі 1915,20 грн. Іншими кредиторами, в тому числі позивачем, додаткові нарахування не здійснювалися. Отже, загальна сума боргу стала складати: 19069,09грн, з них: 13378,96 грн - заборгованість з основної суми (тіло кредиту); 5690,13грн - заборгованість за відсотками.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю статті 6, 16, 20, 73, 207, 509, 510, 512, 514-515, 516, 525-526, 530, 599,610-611, 615, 625, 626-628, 638, 656, 718, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, статті 4, 12, 19, 27-28, 43, 81, 84, 133, 135, 137, 175, 184, 274 ЦПК України, статті 60,62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 , у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду справи (а.с. 168-169). Відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав. 

У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Від імені ОСОБА_1 (відповідача) було підписано анкету - заяву на надання споживчого кредиту, відповідно до якої відповідач просив АТ «Укрсиббанк» надати йому додатковий кредит на таких умовах: максимальна сума ліміту - 50000,00 грн; максимальна процентна ставка - 60 % річних від фактично використаної суми додаткового кредиту; строк дії ліміту - 24 місяці (з можливістю продовження на новий строк за рішенням банку) (а.с. 68).

У даній анкеті відображені особисті дані відповідача, підписи сторін.

25.05.2018 між АТ «Укрсиббанк» (за договором - банк) та ОСОБА_1 (за договором - позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94495905000 (далі по тексту - договір кредиту або кредитний договір), який містить особистий підпис відповідача (а.с. 22-23).

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану револьверна кредитна картка "шоппінг картка", розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (надалі «тарифи»), окремий картковий рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті України (далі - картковий рахунок), який використовується згідно з режимом поточного рахунку, встановленим законодавством, та обслуговується заодно цього договору та правил. Картковий рахунок відкривається банком в дату встановлення ліміту кредитування, визначену цим договором. Сторони домовились, що цей договір містить заяву позичальника на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору підписанням цього договору позичальник засвідчує своє клопотання щодо надання позичальнику додаткового кредиту (кредитної картки) шляхом встановлення ліміту овердрафту (далі ліміт кредитування) на картковому рахунку позичальника на таких умовах: сума ліміту кредитування - 8000,00 грн; строк дії ліміту кредитування - 24 місяці з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); дата нарахування процентів, комісії тощо, розрахунку мінімальної суми поповнення карткового рахунку (біллінгова дата) - 15 числа кожного місяця; дата платежу в яку позичальник зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення карткового рахунку, розрахункову в останню біллінгову дату - 10 число кожного місяця; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки - 55,00 % річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями отримання готівки - 55,00 % річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями для яких дії пільговий період - 0,00010 % річних; комісія за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі про що банк повідомляє клієнта шляхом розміщення оголошення на сайті банку. Активація наданої позичальнику кредитної картки здійснюється шляхом зміни пін-коду в АТМ банку.

Відповідно до п. 4.8 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути додатковий кредит, плату за користування додатковим кредитом не пізніше дати спливу строку дії ліміту кредитування.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку у порядку у строки та у сумах, що визначені у договорі зі своїх рахунків, а саме з будь-яких рахунків позичальника відкритих у банку, у тому числі тих, що будуть відкриті у майбутньому - для погашення простроченої заборгованості за цим договором. 

Додаток № 1 до договору № 94495905000 від 25.05.2018 містить графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту тощо (а.с. 38).

У паспорті споживчого кредиту (інформація, для обов`язкова для ознайомлення позичальником) визначено основні умови кредитування, які є аналогічними тим, що викладені у кредитному договорі. Дата надання інформації - 25.05.2018, інформація зберігає чинність та є актуальною до 25.05.2018 (а.с. 56).

Факт руху грошових коштів по банківському рахунку відповідача підтверджено випискою по рахунку з кредитним лімітом по рахунку за кредитним договором № 94495905000 (а.с. 171-178).

З виписки вбачається, що на рахунок НОМЕР_3 29.05.2019 встановлений кредитний ліміт 12000,00 грн, фактично користування коштами розпочато 29.05.2019.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 94495905000, виконаного первісним кредитодавцем, ОСОБА_1 станом на 25.01.2021 мав заборгованість у загальному розмірі 16520,25 грн, яка складається зі заборгованості по основному боргу - 13378,96 грн, заборгованості по відсоткам - 3141,29 грн (а.с. 179-182).

19.02.2021 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (фактор) укладено договір факторингу № 200 (далі по тексту рішення договір факторингу № 1) (а.с. 72-74).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу №1 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу № 1 право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта до фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає в день підписання акту приймання - передачі права вимоги (додаток № 1.2 до цього договору), за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором.

Відповідно до акту приймання-передачі права вимоги, складеного на виконання договору факторингу № 200 від 19.02.2021, АТ «Укрсиббанк» передало, а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» прийняло права вимоги в обсязі та на умовах , визначених договором та реєстром боржників від 19.02.2021 до договору факторингу № 200 від 19.02.2021. Клієнт та фактор підтвердили, що відступлення прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання цього акту приймання-передачі (а.с. 9).

Згідно з копією платіжної інструкції № 2552 від 19.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» сплатило АТ «Укрсиббанк» грошові кошти у сумі 1438289,92 грн як оплату суми фінансування під відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 200 від 19.02.2021 (а.с. 7).

Відповідно до п. 3 акту взаємозаліку, підписаного Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» (фактор), грошові зобов`язання клієнта перед фактором по сплаті плати за фінансування під відступлення прав вимоги відповідно до п. 2.3 договору факторингу вважаються виконаними у повному обсязі з моменту підписання цього акту. Грошові зобов`язання фактора перед клієнтом по сплаті суми фінансування відповідно пп. 3.1, 4.14.2 договору факторингу № 200 від 19.02.2021 вважаються виконаними у повному обсязі з моменту перерахування на користь клієнта суми фінансування на вказаний в договорі рахунок (а.с. 8).

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 200 від 19.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 94495905000 у загальній сумі 17153,89 грн, яка складається зі заборгованості за основним боргом - 13378,96 грн, заборгованість за відсотками - 3774,93 грн (а.с. 10-12).

22.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 04/22/02/2021/1 (далі по тексту рішення договір факторингу № 2) (а.с. 13-15).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № 2 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу № 2 право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта до фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає в день підписання акту приймання - передачі права вимоги (додаток № 1.2 до цього договору), що підписується одночасно з реєстром боржників в день підписання цього договору.

У відповідності до п. 4.6 договору факторингу № 2 внаслідок укладення цього договору до фактора переходять всі права кредитора за первинними договорами, зокрема, але не виключно: право здійснювати нарахування та стягнення процентів за первинними договорами з дати переходу права власності на права вимоги, право нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування комісій, будь-яких інших платежів, визначених первинним договором, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов первинного договору, а також всі без виключення інші пов`язані з цим права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або які виникнуть в майбутньому на підставі первинних договорів. 

Відповідно до акту приймання-передачі права вимоги, складеного на виконання договору факторингу № 2, клієнт передав (відступив) фактору права вимоги, а фактор прийняв права вимоги в обсязі та на умовах, визначених договором та реєстром боржників від 22.02.2021 до договору факторингу №04/22/02/2021/01 від 22.02.2021. Клієнт та фактор підтвердили, що відступлення прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання цього акту приймання-передачі (а.с. 21).

Згідно з копією платіжного доручення № 186180001 від 26.02.2021 ТОВ «Вердикт Капітал»» сплатило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» грошові кошти у сумі 1443189,92 грн як оплату за права вимоги згідно з договором факторингу № 04/22/02/2021/01 від 22.02.2021 (а.с. 19).

Відповідно до п. 3 акту взаємозаліку, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (фактор), грошові зобов`язання клієнта перед фактором зі сплати плати за фінансування під відступлення прав вимоги відповідно до п. 2.3 договору факторингу вважаються виконаними у повному обсязі з моменту підписання цього акту. Грошові зобов`язання фактора перед клієнтом зі сплати суми фінансування відповідно пп. 2.1, 3.1, 3.2 договору факторингу вважаються виконаними у повному обсязі з моменту перерахування на користь клієнта суми фінансування на вказаний в договорі рахунок (а.с. 20).

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 04/22/02/2021/01 від 22.02.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 94495905000 у загальній сумі 17153,89 грн, яка складається зі заборгованості за основним боргом - 13378,96 грн, заборгованість за відсотками - 3774,93 грн (а.с. 24-26).

Відповідно до розрахунку заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 15.02.2023 ОСОБА_1 мав заборгованість у загальній сумі 19069,09 грн, яка складалася зі заборгованості по основній сумі кредиту - 13378,96 грн та заборгованість за відсотками - 5690,13 грн (а.с. 69).

З розрахунку заборгованості вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило додаткове нарахування процентів за період з 22.08.2021 по 27.05.2021 за процентною ставкою 55,00 % річних.

15.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс фінанс» (фактор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 15-02/23( далі по тексту рішення - договір відступлення № 1 ) (а.с. 28-30).

Відповідно до п. 2.1 договору відступлення № 1 за цим договором у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору (надалі також реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з рахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.2 договору відступлення № 1 права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання- передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором № 15-02/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.02.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) передало , а ТОВ «Кампсіс Фінанс» (новий кредитор) прийняло реєстр боржників кількістю 29100 (а.с. 35).

Відповідно до п. 1 акту зарахування зустрічних однорідних вимог, підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» (сторона 2), припинено грошове зобов`язання у сумі 2050027,31 грн, яке виникло на підставі … договору №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.02.2023 (а.с. 34).

04.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс фінанс» (новий кредитор) укладено додаткову угоду № 3/4 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.02.2023 (а.с. 33).

У відповідності до витягу з реєстру боржників від 04.02.2025, що є витягом з додатку №1 до додаткової угоди № 3/4 від 04.02.2025 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 15-02/23 від 15.02.2023, ТОВ «Кампсіс Лігал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 94495905000 (НОМЕР_2 у загальній сумі 19069,09 грн, яка складається зі заборгованості за основним боргом - 13378,96 грн, заборгованість за відсотками - 5690,13 грн (а.с. 37).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором НОМЕР_2 станом на 11.05.2023 ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 19069,09 грн, яка складається зі заборгованості по основній сумі кредиту - 13378,96 грн та заборгованість за відсотками - 5690,13 грн (а.с.71).

11.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кампсіс Фінанс» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 11-05/23 (надалі по тексту рішення - договір відступлення № 2) (а.с. 39-40).

Відповідно до п. 2.1 договору відступлення № 2 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом боржники, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору (надалі також реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.2 договору відступлення № 2 права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання- передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).

У відповідності до п. 7.1 договору відступлення № 2 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 166377,73 грн без ПДВ (ціна договору).

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором № 11-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.05.2023 ТОВ «Кампсіс Фінанс» (первісний кредитор) передало, а ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор) прийняло реєстр боржників кількістю 7310 (а.с. 47).

Згідно з копією платіжної інструкції № 393720007 від 23.10.2023 ТОВ «Дебт Форс»» сплатило ТОВ «Кампсіс Фінанс» грошові кошти у сумі 166377,73 грн як сплату за договором відступлення прав вимог № 11-05/2023 від 11.05.2023(а.с. 45).

У відповідності до витягу з реєстру боржників, що є витягом з додатку № 1 до додаткової угоди № 7 від 23.12.2025 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 11-05/23 від 11.05.2023, ТОВ «Дебт Форс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № НОМЕР_2 у загальній сумі 19069,09 грн, яка складається зі заборгованості за основним боргом - 13378,96 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 5690,13 грн (а.с. 49).

Відповідно до розрахунку заборгованості за період 11.05.2023 по 08.01.2026 за кредитним договором НОМЕР_2 ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 19069,09 грн, яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 13378,96 грн та заборгованість за нарахованими відсотками - 5690,13 грн (а.с.70).

Застосовані судом норми права 

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).  

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами 1-2 ст. 1069 ЦК України встановлено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу України (тут і надалі - у редакції, чинній станом на дату укладення договору факторингу) (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

25.05.2018 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (первісним кредитором) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94495905000, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування у розмірі 12000,00 грн. Договір підписаний його сторонами, у тому числі відповідачем.

Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту (розмір кредитного ліміту); строк, на який надається кредит; розмір процентів тощо.

З виписки за договором та з розрахунків заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості за договором. Отже, платежі з рахунку відповідача здійснювалися на умовах кредитування рахунку у відповідності до ст. 1069 ЦК України.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного суду у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020).

Отже суд вважає, що основні умови кредитного договору були погоджені між сторонами у встановленому законом порядку, а факт використання відповідачем кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту підтверджений позивачем належними та достатніми доказами.

Також суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору.

Позивач ТОВ «Дебт Форс» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договорів відступлення права вимоги та факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення права вимоги.

Отже позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі.

У сукупності сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 19069,09 грн, яка складається зі заборгованості за основним зобов`язанням - 13378,96 грн, заборгованості за процентами - 5690,13, як правильно було зазначено позивачем у розрахунку заборгованості та у позовній заяві.

Відповідач наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору або позивачеві як новому кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надав. 

Тому суд позовні вимоги позивача у сумі 19069,09 грн задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2662,20 грн (а.с. 6, 105).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2662,40 грн.

Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 
1) договір про надання правової допомоги від 03 липня 2024 року № 03/07-24, укладений між адвокатом адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (а.с. 58-60), відповідно до якого адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта , яке оформлене у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги (п. 2.1); вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (п. 4.1);
2) прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 62-63);
3) заявка на надання юридичної допомоги № 3 від 01.12.2025, відповідно до якої сторони погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , договір № 94495905000 (НОМЕР_2), а саме: надання консультації - 2 години- 3000,00 грн; складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 години - 6000,00 грн (а.с. 64);
4) витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 31.12.2026, відповідно до якого сторони погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , договір № 94495905000 (НОМЕР_2), а саме: надання консультації - 2 години- 3000,00 грн; складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 години - 6000,00 грн (а.с. 65).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такі висновки зробив Верховний Суд у справі № 922/449/21.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які він має понести за договором, у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги, акт про надання юридичної допомоги. Такі докази завчасно були направлені відповідачу.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, з боку відповідача заявлено не було.

Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн.

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Схожа правова позиція також висловлена Верховним Судом у справі № 340/4492/22 від 25 липня 2023 року.

Також у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду зробила такий висновок:
«Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення».

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі, враховуючи власну практику розподілу судових витрат, суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; відповідач не висловив заперечень проти позовних вимог та є слабшою стороною у правовідносинах з фінансовою установою (позивачем); сума витрат позивача на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягується судом у результаті задоволення позову, може бути надмірним фінансовим тягарем для відповідача, тому суд уважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково відмовляє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу у сумі 4000,00 грн та, відповідно, стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн (9000,00 - 4000,00 = 5000,00) у рахунок витрат позивача на правничу допомогу. 

На думку суду, судові витрати позивача у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими. Решту суми витрат (4000,00 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, нормами матеріального права, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» заборгованість за кредитним договором від 25.05.2018 № 94495905000 у загальному розмірі 19069 гривень 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» судовий збір у сумі 2662 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (місцезнаходження: вул. Княжий Затон, буд. 9, приміщення 369, офіс 1, м. Київ, 02095; ідентифікаційний код 43577608; тле.: 0443741281; адреса електронної пошти: info@debt-force.com.ua).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; тел.: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 07.09.2026 без проголошення.

Суддя В.П. Козир