ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/4525/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути податковий борг з ОСОБА_1 у сумі 27083,33 грн (двадцять сім тисяч вісімдесят три гривні 33 копійки) з транспортного податку з фізичних осіб на р/р UA118999980314020715000016710, код бюджетної класифікації платежу - 18011000, одержувач - ГУК у Полт.обл/тг м.Миргород/18011000, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг, що виник у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4530/26, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Копію ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 було направлено на адресу відповідача. Проте 04.05.2026 року конверт було повернено з відміткою "відсутній за вказаною адресою". 
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
Громадянин ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , Відповідач) згідно інформації наданої Виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області зареєстрований за адресою: 37671, Полтавська область, Миргородський р-н, с. Ярмаки, вул. Лугова, 10. 
Станом на момент подання позову за Відповідачем обліковується податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 27083,33 грн;
Підстави виникнення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб.
Контролюючим органом ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб згідно податкових повідомлень-рішень:
- від 25.06.2025 форми «Ф» № 0524518-2410-1620-UA53060230000098362, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 25000,00 грн.
- від 27.06.2025 форми «Ф» № 0642085-2410-1620-UA53060230000098362, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 2083,33,00 грн.
Податкові повідомлення-рішення направлені за адресою реєстрації Відповідача та повернуті з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Вказані податкові – повідомлення рішення у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувались.
Згідно п. 267.1.1. ст.267 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Пунктом 267.3.1 ст. 267 ПК України визначено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Відповідно п. 267.6.2 податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Відповідно до п. 267.6.3. органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами.
З 1 квітня 2015 року органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.
Пунктом 2 розділу 3 Наказу №5, що діяв у період сплати, визначено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.
Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДПС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Посадові особи контролюючих органів відповідно до ст.21 ПК України, зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп.20.1.1 п.20.1).
Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (п.87.1 ст. 87 ПК України). 
Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. 
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється.
Тобто норма п.87.9 ст. 87 ПК України є імперативною нормою права, яка зобов`язує податковий орган зобов`язання, що сплачує платник податків згідно поданих розрахунків зарахувати в рахунок погашення наявного податкового боргу. Крім того дана норма права забороняє платникам податків сплачувати задекларовані податкові зобов`язання попередньо не погасивши наявний податковий борг.
Вищезазначена обставина є загальновідомою та підтримана висновками Верховного Суду в адміністративних справах у постановах: від 25.03.2021 (справа №826/6803/17), від 05.03.2020 (справа №826/12529/18), від 13.02.2018 (справа №808/2290/17), від 11.09.2018 (справа №809/165/17), від 04.04.2018 (справа №815/5491/16), від 02.10.2018 (справа №820/1824/17), в яких зазначено, що у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 ст. 87 ПК України.
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі – ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пп.59.1, 59.4 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення – рішення.
На виконання вимог ст. 59 ПК України, Відповідачу сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 16.09.2025 року № 0011384-1308-1631, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Відповідача та повернуто з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до вимог п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. 
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. 
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Відповідно до п. 70.1 ст. 70 ПК України, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України.
Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 70.7 ст. 70 ПК України).
Податкова вимога у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалась, податковий борг за вимогою не переривався.
Таким чином, станом на дату звернення до суду сума заборгованості, яка рахується за Відповідачем не погашена в добровільному порядку, що тягне за собою недоотримання коштів до державного бюджету та порушує економічні інтереси держави.
Згідно п.41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст. 41 ПК України).
Керуючись пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що податковий орган наділений правом стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
З огляду на викладене правове регулювання, позовна вимога до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу заявлена позивачем своєчасно та правомірно, а тому підлягає задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити. 
Стягнути податковий борг з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 27083,33 грн (двадцять сім тисяч вісімдесят три гривні 33 копійки) з транспортного податку з фізичних осіб на р/р UA118999980314020715000016710, код бюджетної класифікації платежу - 18011000, одержувач – ГУК у Полт.обл/тг м.Миргород/18011000, код отримувача (ЄДРПОУ) – 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | Г.В. Костенко