Справа № 139/395/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року   селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, 

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , 28 травня 2026 року о 16-ій годині рухаючись транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Підлісній в с. Конищів Могилів-Подільського району Вінницької області під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований мотоблок «Зубр» з причепом, без державного номерного знака, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а», 10.9 ПДР України вчинивши правопорушення передбачене ст.ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , 28 травня 2026 року о 16-ій годині 36 хвилин керував транспортним засобом автомобілем «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Центральній, 21 що в с. Знаменівка Могилів-Подільського району Вінницької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також від проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився.
Такими діями ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП (порушення ПДР, що спричинило пошкодження ТЗ) та ст. 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди).
Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 04 червня 2026 року, матеріали справ про вказані вище адміністративні правопорушення - об`єднанні в одне провадження.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.60). 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Пограничний А.М., заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та зазначив, що останній своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнає. На обґрунтування своєї позиції захисник вказав, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції не повідомили йому ознак такого сп`яніння, а також не довели факту керування ним транспортним засобом та факту його зупинки працівниками поліції. У зв`язку з цим, на думку захисника, у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння. Щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди захисник зазначив, що завдану потерпілому матеріальну шкоду відшкодовано. Крім того, на думку захисника, ОСОБА_1 не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, а лише від`їхав з метою отримання грошових коштів для відшкодування завданої шкоди.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 , допитаний у судовому засіданні в присутності свого законного представника ОСОБА_3 , показав, що 28.05.2026 року він разом із сестрою ОСОБА_4 та друзями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перебував на ставку «Підлісний», розташованому за межами с. Конищів, де вони ловили рибу. Належний йому мотоблок марки «Зубр» був припаркований на узбіччі. Близько 16 год до ставка на автомобілі «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1 , під`їхали ОСОБА_8 разом із жінкою на ім`я ОСОБА_9 . Після зупинки автомобіля жінка вийшла з нього та пішла купатися. У цей час ОСОБА_8 , виконуючи розворот поблизу дерева, зупинив автомобіль, після чого, рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення з належним йому припаркованим мотоблоком марки «Зубр». Внаслідок удару мотоблок змістився та склався. Після цього ОСОБА_9 почала звинувачувати їх у пошкодженні автомобіля, вимагала сплатити грошові кошти в доларах США. Яку саме суму він на разі не пам`ятає. Після зазначених подій його друг ОСОБА_6 викликав працівників поліції, однак ОСОБА_1 разом із пасажиркою залишили місце події до їх прибуття. Крім того, зазначив, що ОСОБА_8 перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Також підтвердив, що на час судового розгляду справи завдану йому матеріальну шкоду повністю відшкодовано пасажиркою автомобіля ОСОБА_1 - ОСОБА_9 .
Вислухавши доводи захисника, пояснення потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив ПДР чи якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
При встановленні в особи, яка керує транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкції).
Відповідно до п.1.3. Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як слідує із рапорту інспектора-чергового Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 28 травня 2026 року о 16-ій годині 12 хвилин надійшло повідомлення від служби 102 про те, що 28 травня 2026 року у с. Конищів Могилів-Подільського району сталось ДТП поблизу ставка між мотоблоком та автомобілем марки «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1 . На місце події відправлено патруль в складі інспектора з РПП СПД № 1 Могилів-подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Нагородняка В.А.
Із відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що патрульний автомобіль рухається по вул. Центральній в с. Знаменівка, в цей час із вулиці, що знаходиться по праву сторону від головної дороги виїжджає автомобіль за ознаками схожий на «Chevrolet Niva» та приймає в сторону до узбіччя дороги (Відео 2026-05-28_23-44-24 на 0:00:37-0:00:40). 
З доданих до матеріалів справи та оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля «Chevrolet Niva» державний номерний знак НОМЕР_1 , який підпадав під ознаки транспортного засобу, що скоїв ДТП на виклик якого вони прямували. Працівники поліції підійшли до чоловіка, який знаходився в автомобілі та намагались встановити його особу, після тривалої суперечки, водій не надав працівникам поліції посвідчення водія чи документи що посвідчують особу.
Пізніше було встановлено, що водієм транспортного засобу є ОСОБА_1 .
Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про те, що, рухаючись заднім ходом, він допустив зіткнення із мотоблоком та після цього залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Також йому було повідомлено, що на належному йому транспортному засобі виявлено характерні для дорожньо-транспортної пригоди пошкодження.
На запитання працівників поліції щодо причин залишення місця ДТП ОСОБА_1 пояснив, що місце ДТП він не залишав, оскільки нібито все зафіксував на камеру та поїхав. Крім того, він зазначив, що його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди немає, оскільки, на його думку, саме водій мотоблока допустив зіткнення з його транспортним засобом.
Також працівниками поліції ОСОБА_1 були повідомлені ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського (відео № 795763 від 28.05.2025 о 16:41:16). Незважаючи на неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.
З вказаного відеозапису також вбачається, що протягом усього часу спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводився зверхньо та зухвало, допускав агресивну поведінку, вживав нецензурну лексику, сварився з працівниками поліції та намагався залишити місце події на транспортному засобі.
Тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису. 
Наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом відмови водія від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я. Тому вважаю долучені до матеріалів справи диски належними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.
На відеозаписах доданих до справи, безперервно та повно зафіксовано відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння від повідомлення причин необхідності такого огляду, неодноразового пропонування пройти огляд, роз`яснення прав, наслідків відмови і до повідомлення про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
З врахуванням вищенаведеного немає підстав ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписах, наданих працівниками поліції.
При цьому, доводи захисника про те, що працівниками поліції не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд відхиляє як безпідставні, оскільки з відеозаписів вбачається, що службовий автомобіль поліції безпосередньо спостерігав рух автомобіля «Chevrolet Niva», який підпадав під орієнтування як транспортний засіб, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, після чого поліцейські підійшли до цього автомобіля та встановили особу водія – ОСОБА_1 . Сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факт свого перебування за кермом автомобіля, а лише висловлював незгоду із законністю вимоги про проходження огляду.
Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 678022 від 28.05.2026 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 травня 2026 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписами, що додані до матеріалів справи від 28 травня 2026 року. 
Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122- 4 КУпАП: 
так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 677984 від 28.05.2026 року, та серії ЕПР1 № 677999 від 28 травня 2026 року стверджується, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП і порушив вимоги п. 10.9 та 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Винуватість ОСОБА_1 стверджується, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№677984 і долученими до матеріалів справи фототаблицями, які оцінюються в сукупності з іншими доказами, зокрема з поясненнями свідків, які містяться в матеріалах справи, схемою ДТП, виявленням автомобіля ОСОБА_1 , з пошкодженнями автомобіля та відеозаписом, на якому ОСОБА_1 фактично визнає свою участь у ДТП. 
Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пункт 2.10 (а) ПДР України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Отже, після ДТП, внаслідок якої було пошкоджено мотоблок «Зубр», ОСОБА_1 як учасник дорожньо-транспортної пригоди, про яку йому було достовірно відомо, у будь-якому разі не мав права залишати місце ДТП до вжиття передбачених ПДР заходів. 
Згідно з відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських ОСОБА_1 , коли його місце знаходження встановили поліцейські, заперечив факт ДТП і вказав, що коли він рухався заднім ходом у його транспортний засіб в`їхав мотоблок, він повідомивши власнику мотоблоку про необхідність покриття збитків в сумі 150 Доларів, поїхав далі.
Проте такі твердження, спростовуються долученими до справи відео осіб присутніх при ДТП із яких слідує, що жінка, яка була у машині ОСОБА_1 , вимагає 200 Доларів за пошкодження автомобіля, після чого вони сідають у машину і обіцяючи почекати працівників поліції їдуть у невідомому напрямку.
Вищевикладені обставини повністю спростовують доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, а лише тимчасово від`їхав за грошовими коштами для відшкодування завданої шкоди, а також зазначені доводи спростовуються відеозаписами очевидців події та їх послідовними й узгодженими між собою письмовими показаннями. 
Так, згідно з показаннями свідка ОСОБА_5 28 травня 2026 року близько 16-ої години у мотоблок з причепом, який був припаркованим, рухаючись заднім ходом в`їхав автомобіль марки «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого мотоблок перевернувся. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав з ними суперечку, після чого сів до автомобіля і поїхав. Аналогічні пояснення надано і свідком ОСОБА_2 .
Наведені докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи факт своєї причетності до дорожньо-транспортної пригоди, умисно залишив місце її вчинення, чим порушив вимоги пункту 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.
Оцінивши всі досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП, також є доведеною, оскільки він, порушивши вимоги пунктів 2.10 (а) та 10.9 Правил дорожнього руху України, допустив дорожньо-транспортну пригоду, а після її вчинення, будучи її учасником, залишив місце пригоди.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв декілька правопорушень, пов`язаних з безпекою руху транспорту, приходжу до висновку, що відносно нього належить призначити адміністративне стягнення з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким на думку суду є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, 280, 283, 284, 294 КУпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 НМДГ в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 665 гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя: ____________