ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/7098/26
провадження № 2/753/9415/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Осіпенко Л.М.,
за участю:
секретаря судових засідань - Костенка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження 
цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, інфляційних втрат, 3% річних та пені,- 

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позицій учасників справи.
Позивач ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 12 273,92 грн., стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені за невчасне виконання зобов`язання, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 022,50 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що 02.02.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «FORD SCORPIO», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, та встановлено факт того, що ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «FORD SCORPIO», д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-201950258.
Цивільно-правова відповідальність іншого учасника ДТП, власника транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ", відповідно до договору добровільного страхування.
Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 та відповідно набуло права вимоги до винної особи, в результаті чого звернулось до позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування.
ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату суми страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 3 452,26 грн. та 8 821,66 грн., а всього у розмірі 12 273,92 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.
Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати, пеню та три відсотки річних за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за період з дати подання позову до суду включно до дати ухвалення судового рішення (а.с. 1-50).
Відповідач ОСОБА_1 правом на подання відзиву на позов не скористався.

Рух справи.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07.07.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 62).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини встановлені судом.
Як вбачається з постанови Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2021 року у справі № 753/5722/21 (провадження № 3/753/2988/21), 02.02.2021 о 21 год. 20 хв. по вул. Вишняківська, 2 в місті Києві керуючи автомобілем «Форд» державний номер НОМЕР_3 , під час руху автомобіля заднім ходом, водій ОСОБА_1 не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «КІА» державний номер НОМЕР_4 в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та залишив місце події, чим порушив п. 10.9,2.10а ПДР України, в зв`язку з чим скоїв правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с. 18-19).
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вищевказаною постановою суду відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) та за ст. 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди).
Постанова Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2021 року у справі № 753/5722/21 (провадження № 3/753/2988/21) набрала законної сили 16.04.2021 року та не була оскаржена відповідачем до суду апеляційної інстанції.
Автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , який постраждав у ДТП, що мала місце 02.02.2021 року є власністю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 11.07.2020 року ТСЦ (а.с. 31).
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «FORD SCORPIO», д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-201950258. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза 2 500,00 грн. (а.с. 20).
Цивільно-правова відповідальність іншого учасника ДТП, власника транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ", відповідно до договору добровільного страхування (а.с. 22-23, 24-30).
03.02.2021 року представником ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" здійснено огляд пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 . У відповідності до акту огляду, були виявлені такі пошкодження: бампер передній - знос, подряпини; накладка бампера нижня - знос, накладка ПТФ R - подряпини; повітропровід R - деформація (а.с. 33-34).
У відповідності до рахунку-фактури № 0000001964 від 08.02.2021 року, складеного ПрАТ «УКРАЇНІСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», філією «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ», вартість робіт становить 6 527,75 грн., вартість запчастин - 5 783,85 грн., а всього вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 становить 12 331,60 грн. без ПДВ та 14 773,92 грн. з ПДВ (а.с. 35-36).
10.02.2021 року за результатами проведеної оцінки та з урахуванням розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , страховою компанією ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" складено страховий акт № 3.21.423-1, у відповідності до якого страхове відшкодування становить 5 952,26 грн. (а.с. 38).
Суму страхового відшкодування у розмірі 5 952,26 грн. було перераховано ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" на користь складеного ПрАТ «УКРАЇНІСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ» філії «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ», що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00931 від 10.02.2021 року (а.с. 39).
18.02.2022 року ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" звернувся до позивача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування № 3.21.423 у розмірі 5 952,26 грн. (а.с. 21).
02.06.2022 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було складено страховий акт № 37044р/1, у відповідності до якого визначено суму страхового відшкодування у розмірі 3 452,26 грн. (з розрахунку: 5 952,26 грн. - 2 500,00 грн. франшизи) (а.с. 40).
06.06.2022 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було перераховано на користь ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" суму страхового відшкодування у розмірі 3 452,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13753 (а.с. 41).
Окрім того, 03.02.2021 року та 23.04.2021 року власник пошкодженого автомобіля «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявами про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 8 821,66 грн. (з розрахунку: 14 773,92 - 5 952,26 грн.) (а.с. 37, 42).
28.04.2021 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було складено страховий акт № 27907/1, у відповідності до якого визначено суму страхового відшкодування у розмірі 8 821,66 грн. (а.с. 43).
29.04.2021 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було перераховано на користь власника пошкодженого автомобіля «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 8 821,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6746 (а.с. 44).
Таким чином, позивачем ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснено виплату суми страхового відшкодування у загальному розмірі 12 273,92 грн. двома платежами: 3 452,26 грн. від 06.06.2022 року та 8 821,66 грн. від 29.04.2021 року.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 є винуватцем ДТП, позивач ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з нього 12 273,92 грн.

Норми права, які підлягають застосуванню.
Даний спір виник з приводу відшкодування шкоди у порядку регресу, а тому під час вирішення спору слід керуватися нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до положень Розділу І Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (який діяв на час вчинення ДТП), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
На підставі ст.38.1 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону, з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічний висновок викладено в пункті 68 постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц).
Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду.
При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить зі змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). 
При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в цьому випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання нею обов`язку, і відповідно припинення (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.
Як убачається з матеріалів справи позивачем ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було сплачено страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 41, 44).
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Щодо вимоги про стягнення виплачених 12 273,92 грн. страхового відшкодування, суд зазначає таке.
Вина водія, який керував автомобілем автомобіля «FORD SCORPIO», д.н.з. НОМЕР_1 - відповідача ОСОБА_1 підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2021 року (а.с. 18-19).
З урахуванням вищевикладеного, до позивача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», як страховика, який виплатив страхове відшкодування перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження того, що ним оскаржувалася постанова про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, а тому його вина презюмується. 
Крім того, відповідачем не надано доказів того, що розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди є іншим.
Тому суд погоджується з тим, що оскільки позивачем сплачено 12 273,92 грн. (3 452,26 грн. + 8 821,66 грн.) у порядку відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, який після ДТП залишив місце пригоди, наявні підстави для стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 вказаної суми страхового відшкодування.
З огляду на викладене, у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд зазначає таке.
У постанові від 25.09.2019 у справі №757/26834/15-ц Верховний Суд зазначив, що, оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. 
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Оскільки письмова досудова вимога до відповідача не направлялася, подання цієї позовної заяви є першим пред`явленням вимоги у розумінні частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. 
Відповідно, боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з наступного дня після подання позову.
При цьому суд не зобов`язаний самостійно визначати розмір заборгованості та здійснювати розрахунок замість позивача. Саме позивач повинен надати обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум і докази на його підтвердження (ст.ст. 12, 81, 175 ЦПК України). 
Перекладення цього обов`язку на суд прямо суперечить принципу змагальності сторін.
У зв`язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що вимоги ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» про стягнення з відповідача штрафних санкцій не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (у відповідності до п. 4.1. постанови Пленуму Вищий господарський суд України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК»).
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 06.08.2021 у справі №922/2030/20, від 16.11.2022 у справі №916/1860/21, від 21.03.2023 у справі №911/813/21, від 05.07.2023 у справі №910/8861/21.
З матеріалів справи вбачається, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 35424 від 17.03.2026 року (а.с. 16).
Позовні вимоги ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» були задоволені частково, з відповідача стягнуто 12 273,92 грн.
Водночас точно визначити пропорцію задоволених позовних вимог неможливо, оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних, інфляцію та пеню за невиконання грошового зобов`язання по день фактичного виконання рішення суду, не зазначивши конкретної суми до стягнення, з огляду на те, що така сума на момент звернення до суду не була йому відома.
З урахуванням викладеного, а також керуючись наведеними правовими підходами, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на сторони порівну та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» половини сплаченого судового збору у розмірі 1 331,20 грн. (2 662,40 грн : 2). 
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 022,50 грн., позивачем надано: договір № 04/26 про надання професійної правничої допомоги від 09.02.2026 року (а.с. 46-47); акт прийому-передачі наданих послуг № 37044р/2 від 19.03.2026 року на суму 8 022,50 грн. (а.с. 45). 
Таким чином, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 022,50 грн.
Відповідач не скористався правом на подання заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, передбаченим ч. 4 ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з чим підстав для їх зменшення суд не вбачає.
З урахуванням викладеного, а також керуючись наведеними правовими підходами, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на сторони порівну та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» половини сплачених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 011,25 грн. (8 022,50 грн. : 2).

Керуючись ст.ст. 22, 980, 993,1194 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 280-282, 352, 354-355, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, інфляційних втрат, 3% річних та пені - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 02.02.2021 року в порядку регресу у розмірі 12 273 (дванадцять тисяч двісті сімдесят три) гривнi 92 копійки. 
В іншій частині вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 011 (чотири тисячі одинадцять) гривень 25 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ", код ЄДРПОУ 39433769, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:           Л.М. Осіпенко