Справа № 991/9083/26
Провадження 1-кс/991/9097/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нерозгляді клопотань заявника, поданих у порядку статті 220 КПК України, в кримінальному провадженні № 12025100090001252 від 30.04.2025,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшли скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, подані в порядку ст.303 КПК України.
В обґрунтування скарг заявником зазначено, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 12025100090001252 від 30.04.2025, тому він у порядку ст. 220 КПК України надіслав уповноваженим особам - прокурорам Солом`янської окружної прокуратури м. Києва низку клопотань в кримінальному провадженні № 12025100090001252.
ОСОБА_2 стверджував, що станом на день звернення до слідчого судді зі скаргами відповіді про результати розгляду його клопотань від уповноважених осіб він не отримував.
З огляду на викладене, скаржник, зокрема, просив: 1) зобов`язати уповноважених осіб, бездіяльність яких оскаржується, виконати вимоги статті 220 КПК та копії повідомлень про результати розгляду направити на електронну адресу ОСОБА_2 із накладенням КЕП; 2) зобов`язати уповноважених осіб, бездіяльність яких оскаржується, винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання, яку направити скаржнику; 3) зобов`язати уповноважених осіб, бездіяльність яких оскаржується, повідомити слідчого суддю про виконання ухвали, шляхом направлення процесуальних документів через «Електронний кабінет» цього уповноваженого органу в «Електронному суді».
Перевіривши скарги та додані до них матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст.303-308 цього Кодексу.
Пунктами 1-11 ч.1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави 9 ч.1 ст. 306 КПК України).
Визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.
Функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається серед іншого Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (далі - Положення), та Засадами використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду, затверджені рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду від 03.09.2019 № 4 (далі - Засади).
Розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом, зокрема, розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді підпункти 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 Положення).
Клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів (підпункт 2.3.44 пункт 2.3 Положення).
Відповідно до Засад передача судової справи раніше визначеному слідчому судді проводиться шляхом автоматизованого розподілу щодо заяв, клопотань, скарг по одному кримінальному провадженню. У випадку неможливості передати процесуальні документи слідчому судді, який був раніше визначений АСДС, такі заяви, клопотання, скарги по одному кримінальному провадженні розподіляються АСДС на іншого слідчого суддю із збереженням принципу подальшої передачі справ раніше визначеному слідчому судді. Запровадити принцип застосування розподілу раніше визначеному слідчому судді таким чином: раніше визначений суддя обирається за принципом хронології (перший слідчий суддя, на якого було розподілено кримінальне провадження, за номером і датою реєстрації такого провадження), а у разі його відсутності - наступний раніше визначений слідчий суддя за принципом хронології (підпункт 12.7 пункту 12 розділу ІІ).
10.07.2026 сорок п`ять скарг ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів у кримінальному провадженні №12025100090001252, які були зареєстровані у суді, передані слідчому судді до провадження, у відповідності до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду.
Вказані вище скарги ОСОБА_2 , а саме: №991/9083/26, провадження №1-кс/991/9097/26; справа №991/9084/26, провадження №1-кс/991/9098/26; справа №991/9085/26, провадження №1-кс/991/9099/26; справа №991/9086/26, провадження №1-кс/991/9100/26; справа №991/9087/26, провадження №1-кс/991/9101/26; справа №991/9089/26, провадження №1-кс/991/9103/26; справа №991/9090/26, провадження №1-кс/991/9104/26; справа №991/9097/26, провадження №1-кс/991/9111/26; справа №991/9098/26, провадження №1-кс/991/9112/26; справа №991/9099/26, провадження №1-кс/991/9113/26; справа №991/9100/26, провадження №1-кс/991/9114/26; справа №991/9102/26, провадження №1-кс/991/9116/26; справа №991/9103/26, провадження №1-кс/991/9117/26; справа №991/9104/26, провадження №1-кс/991/9118/26; справа №991/9105/26, провадження №1-кс/991/9119/26; справа №991/9107/26, провадження №1-кс/991/9121/26; справа №991/9108/26, провадження №1-кс/991/9122/26; справа №991/9109/26, провадження №1-кс/991/9123/26; справа №991/9110/26, провадження №1-кс/991/9124/26; справа №991/9115/26, провадження №1-кс/991/9129/26; справа №991/9116/26, провадження №1-кс/991/9130/26; справа №991/9117/26, провадження №1-кс/991/9131/26; справа №991/9118/26, провадження №1-кс/991/9132/26; справа №991/9119/26, провадження №1-кс/991/9133/26; справа №991/9120/26, провадження №1-кс/991/9134/26; справа №991/9121/26, провадження №1-кс/991/9135/26; справа №991/9123/26, провадження №1-кс/991/9137/26; справа №991/9124/26, провадження №1-кс/991/9138/26; справа №991/9125/26, провадження №1-кс/991/9139/26; справа №991/9126/26, провадження №1-кс/991/9140/26; справа №991/9128/26, провадження №1-кс/991/9142/26; справа №991/9129/26, провадження №1-кс/991/9143/26; справа №991/9130/26, провадження №1-кс/991/9144/26; справа №991/9135/26, провадження №1-кс/991/9149/26; справа №991/9136/26, провадження №1-кс/991/9150/26; справа №991/9137/26, провадження №1-кс/991/9151/26; справа №991/9138/26, провадження №1-кс/991/9152/26; справа №991/9139/26, провадження №1-кс/991/9153/26; справа №991/9140/26, провадження №1-кс/991/9154/26; справа №991/9141/26, провадження №1-кс/991/9155/26; справа №991/9142/26, провадження №1-кс/991/9156/26; справа №991/9143/26, провадження №1-кс/991/9157/26; справа №991/9144/26, провадження №1-кс/991/9158/26; справа №991/9145/26, провадження №1-кс/991/9159/26; справа №991/9146/26, провадження №1-кс/991/9160/26,- були розподілені автоматизованою системою документообігу Вищого антикорупційного суду та в такий спосіб був визначений слідчий суддя для їх розгляду.
Тож твердження заявника у скаргах щодо незаконного визначення складу суду для розгляду поданих ним скарг є безпідставними.
Крім того, слідчим суддею 13.07.2026 ухвалено рішення про об`єднання скарг ОСОБА_2 , поданих на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нерозгляді ряду клопотань заявника у кримінальному провадженні № 12025100090001252, в одне провадження за номером справи №991/9083/26, провадження №1-кс/991/9097/26.
Слід зауважити, що питання об`єднання слідчим суддею справ належить до його повноважень та не обмежує жодні права скаржника, з чим погоджується і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду, зокрема у своєму рішенні від 20.09.2023 у справі №991/7446/23.
За наведеного, слідчим суддею перевіряються матеріли скарг заявника, які об`єднані ухвалою від 13.07.2026 в одне провадження.
В скаргах заявник зазначає, що оскаржує бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні № 12025100090001252 від 30.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті ( ч.ч.1-2 ст.33-1 КПК України).
Згідно вимог примітки ст.45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».
Відповідно до п.п.1 п.2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, до Реєстру вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4-5 ч.5 ст.214 КПК України.
Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч.1 ст.33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.
В свою чергу, ст.ст. 209, 364 КК України, про які зазначає у своїй скарзі ОСОБА_2 , хоч і підсудні Вищому антикорупційному суду, однак перевірити наявність обов`язкових умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України, слідчий суддя не має можливості, оскільки до скарг не надано відповідних документів.
За такого відсутні підстави для розгляду скарги ОСОБА_2 слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.
Слід зазначити, що підсудність чітко визначена законодавством та не підлягає визначенню за вибором заявника скарги.
При цьому підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена КПК України, як суду першої інстанції, апеляційної інстанції та слідчих суддів поширюється виключно на кримінальні провадження, визначені ч. 1 ст. 33-1 КПК України та з наявність обов`язкових умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Як встановлено зі змісту скарг, заявником надіслані до прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва клопотання в порядку ст.220 КПК України про вчинення дій у кримінальному провадженні № 12025100090001252 від 30.04.2025.
Відповідно до вимог ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Поряд з цим у статті 220 КПК України серед суб`єктів, які мають право на звернення з клопотанням зазначені: сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.
Однак заявником не надано доказів, що він належить до кола суб`єктів, які мають право звертатися із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій до прокурора/слідчого, в порядку ст.220 КПК України, що відповідно зобов`язує прокурора/слідчого здійснювати відповідне реагування на таке клопотання.
Заявник у своїх скаргах зазначає, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 12025100090001252 від 30.04.2025, оскільки відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні внесені саме за його заявою про кримінальне правопорушення.
Поряд з цим жодних доказів на підтвердження наявності в нього такого статусу у кримінальному провадженні № 12025100090001252 від 30.04.2025 заявником не надано.
До того ж заявником не зазначається про завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди кримінальним правопорушенням.
Слід зауважити, що внесення відомостей до ЄРДР згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення у відповідності до положень ст.214 КПК України та ст.55 КПК України автоматично не свідчить про визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Слід також врахувати те, що права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні згідно положень КПК України виникають після внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування та таке рішення має бути прийняте за результатом проведення відповідної перевірки.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заявником не доведено наявність в нього статусу потерпілого у кримінальному провадженні №12025100090001252 від 30.04.2025.
Окрім того, із клопотаннями в порядку ст.220 КПК України у випадках, установлених КПК України, може звернутися також і інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.
Інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом (п.16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України).
У той же час заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що він у відповідності до п.16-1 ч.1 ст.3 КПК України має процесуальний статус «іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування», та відповідно наділений правом звернення з відповідними клопотанням, в порядку, передбаченому КПК України.
З огляду на викладене, встановлено, що заявник скарг не довів наявність в нього статусу потерпілого у кримінальному провадженні №12025100090001252 від 30.04.2025, як і наявність процесуального статусу іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Водночас слід зауважити, що бездіяльність слідчого/прокурора щодо нерозгляду клопотання в порядку статті 220 КПК України може бути оскаржена до слідчого судді лише суб`єктами звернення з такими клопотаннями, передбаченими цією статтею, зокрема потерпілим.
Отже через недоведеність наявності статусу потерпілого, ОСОБА_2 не є особою, яка має право звертатись до слідчого судді з такими скаргами, тому такі скарги підлягають поверненню на підставі пункту 1 частини 2 статті 304 КПК України.
Наведені висновки узгоджуються із позицією Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, висловленою в ухвалі колегії суддів від 20.09.2023 у справі №991/7446/23 та відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».
Керуючись ст. ст. 3,7, 220, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нерозгляді клопотань заявника у кримінальному провадженні №12025100090001252 від 30.04.2025, які об`єднані ухвалою від 13.07.2026 в одне провадження, повернути особі, яка їх подала разом із усіма доданими до них матеріалами та копією даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя          ОСОБА_1