Справа № 309/2088/26
Провадження № 3/309/518/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2026 року         м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лук`янова О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-  
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ЗхРУ №339890 від 29 травня 2026 року: 29 травня 2026 року, близько 13 години 50 хвилин, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», в межах контрольованого прикордонного району на околицях н.п. Ракош /територія Вишківської міської громади Хустського району Закарпатської області/, на напрямку 170 прикордонного знаку, на відстані 30 м. до ДКУ, було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП надійшли до Хустського районного суду Закарпатської області 4 червня 2026 року. 
15 червня 2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Джигурда А.Г. надіслали до суду письмові пояснення та просили: закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, 
В поясненнях ОСОБА_1 вказав, що ніякого умислу щодо перетину кордону у нього не було, як і не було спроби перетину кордону. Зазначив, що 29 травня 2026 року разом із дружиною він перебував у с.Шаян Хустського району Закарпатської області, куди приїхав у щорічну основну відпустку. Про місце відпустки він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що у відпускному квитку було проставлено відповідну відмітку. Також метою поїздки було відвідування давнього знайомого – ОСОБА_2 та огляд належних ОСОБА_1 земельних ділянок. Зазначив, що при собі мав грошові кошти в розмірі 2600 доларів США. Під час прогулянки разом із дружиною, неподалік тимчасового місця проживання до нього підійшли працівники ДПСУ, перевірили документи, після чого вони продовжили прогулянку. Невдовзі до них повернулися працівники ДПСУ, які запропонували йому проїхати на прикордонну заставу, на що він погодився. В подальшому відносно нього і було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він начебто намагався незаконно перетнути Державний кордон України. 
До заяви ОСОБА_1 були надані в якості доказів обставин, викладених у поясненнях:
-відпускний квиток №2380 від 19.05.2026 з відміткою ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
-витяг із наказу військової частини НОМЕР_1 №173 від 18.06.2024 про відрядження та виїзд за кордон; 
-платіжні інструкції від 26.12.2025, від 29.12.2025 про зняття готівкових коштів із власного рахунку ОСОБА_1 ;
-Державні акти на право власності на земельні ділянки, серії ЗК №027376, та, серії ЗК №027377;
-військово-обліковий документ «Резерв+» про підтвердження зняття з обліку ОСОБА_1 , як військовослужбовця;
-довідку №58/16737 від 29.07.2026 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі.
Також ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що будь яких доказів, які б спростовували вказані його пояснення та доводили, що він знаходився у Хустському районі з метою майбутнього перетину державного кордону, суду не надано. В подальшому надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути дану справу про адміністративне правопорушення в його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суддя вважає наявні в матеріалах справи докази недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ч.1-3 ст.7 КУпАП: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про Державний кордон України»: перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Згідно ст.12 вказаного Закону: пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо /ч.1 ст.251 КУпАП/, а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом /ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП/.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЗхРУ №339890, від 29.05.2026 - 29 травня 2026 року, близько 13 години 50 хвилин, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», в межах контрольованого прикордонного району на околицях н.п. Ракош /територія Вишківської міської громади Хустського району Закарпатської області/, на напрямку 170 прикордонного знаку, на відстані 30 м. до ДКУ, було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину кордону в межах контрольованого прикордонного району на околиці н.п. Ракош (територія Вишківської міської громади Хустського району Закарпатської області), на напрямку 170 прикордонного знаку.
Виходячи із положень ст.204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме перетинання або спроба перетинання державного корону будь-яким способом поза пунктами пропуску.
Водночас, суддя зауважує на тому, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону, та відсутні відомості про те, що місце, де було його затримано не є дозволеним для проходження людей біля державного кордону.
Наявні в матеріалах адміністративної справи документи не спростовують і не підтверджують того, що у протоколі про адміністративне правопорушення з`ясовано об`єктивну та суб`єктивну сторони цього правопорушення.
Сам по собі той факт, що ОСОБА_1 перебував у межах території, на якій установлено контрольований прикордонний район, за умови відсутності об`єктивних доказів, які б свідчили про його намір перетнути державний кордон поза межами пункту пропуску, не є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Крім того, у матеріалах справи наявний протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, що свідчить про те, що при затриманні ОСОБА_1 , у нього не виявлено предметів, що могли б прямо чи опосередковано вказувати на намір незаконного перетину кордону (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, спорядження для проходження гірським маршрутом, гідрокостюм, переписки з особами, що здійснюють незаконне переправлення громадян за кордон, маршрути незаконного перетину кордону України за межами пунктів пропуску тощо), від працівників Державної прикордонної служби не втікав, а саме по собі перебування особи у межах контрольованого прикордонного району не свідчить про наявність даного правопорушення. Вилучені ж у ОСОБА_1 грошові кошти мають законне походження, що підтверджується виписками із банківського рахунку про зняття готівкових коштів із власного рахунку за понад пів року до події затримання.
Отже, суддя констатує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовними та беззаперечними доказами доведення вини особи у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищезазначеного, слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_3 дій, передбачених ч.1 ст.204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.
Жоден з наявних у матеріалах справи документів не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, наявності у нього умислу на спробу перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.9, 245 КУпАП: особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст.251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення.
Обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Водночас, докази, які надані ОСОБА_1 на підтвердження його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, суддя приймає, як належні та допустимі, та такі, що логічно та послідовно доповнюють одне одного та підтверджують покази, надані ОСОБА_1 ..
Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суддя приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у спробі незаконного перетину державного кордону України в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє дійти висновку про законність, обґрунтованість та умотивованість судового рішення з наведених вище підстав, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.9, 204-1 ч.1, 245, 247 п.1, 251-252, 280, 283-285, 287, 291 КУпАП, Конституцією України, ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України», суддя 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя Хустського 
районного суду: Лук`янова О.В.