П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13263/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
16 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, Головне управління ДПС у Хмельницькій області, звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 6556,31 грн.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 08.12.2025 позов задовольнив.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що ОСОБА_1 було погашено самостійно податковий борг в сумі 4735,00 грн. після рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 у справі №560/13263/25. Отже, рішення рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 у справі №560/13263/25 було винесено правомірно.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що податковий борг відповідачки в загальній сумі 6556,31 грн виник у зв`язку з несплатою в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на підставі податкових повідомлень-рішень від 29.12.2023 №0889096-2411-2210-UA68040210000089917, №0889097-2411-2210-UA68040210000089917, від 15.04.2024 №0185799-2411-2210-UA68040210000089917, №0185796-2411-2210-UA68040210000089917, №0185797-2411-2210-UA68040210000089917, №0185798-2411-2210-UA68040210000089917 та по земельному податку з фізичних осіб а підставі податкових повідомлень-рішень від 27.05.2021 №366011-2407-2225, від 15.08.2022 №236593-2411-2225, від 08.06.2023 №4920509-2411-2225, від 04.07.2024 №78111111-2411-2225-UA68040210000089917.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.
Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Як встановлено судом першої інстанції, у визначені Податковим кодексом України строки відповідачка не сплатила узгоджену суму грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельному податку.
При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.12.2021 у справі №200/6928/19-а дійшов висновку, що обов`язку виносити окреме податкове повідомлення-рішення на суму нарахованої пені за ст.129 Податкового кодексу України не встановлено.
За змістом пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З матеріалів справи встановлено, що позивач надіслав відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми "Ф" від 10.02.2025 №0001633-1303-2201.
Доказів оскарження відповідачкою зазначеної податкової вимоги, а також доказів сплати нею податкового боргу суду не надано.
Після надіслання податкової вимоги форми "Ф" від 10.02.2025 №0001633-1303-2201 по дату звернення до суду з цим адміністративним позовом податковий борг відповідачки в тому чи іншому розмірі існував безперервно. Тому, відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, в додатковій податковій вимозі перед звернення до суду потреби не було.
Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції розглянуто справу без її участі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з метою повідомлення відповідачки про розгляд вказаної справи, Хмельницький окружний адміністративний суд 22.08.2025 на офіційному веб-сайті судової влади України за посиланням https://adm.km.court.gov.ua/sud2270/gromadyanam/1/1866429/ та офіційному веб-сайті Хмельницького окружного адміністративного суду за посиланням https://kmoas.gov.ua/povidomlennya-kushnirchuk-irini-borisivni-pro-rozglyad-spravi, розмістив повідомлення про розгляд адміністративної справи №560/13263/25.
Крім того, за зареєстрованою адресою платника податків: АДРЕСА_1 судом першої інстанції надсилалось рекомендоване поштове повідомлення про відкриття провадження по справі, яке повернулось за відсутності адресата за вказаною адресою. 
Доводи відповідача, що земельний податок нараховано пенсіонеру незаконно, колегія суддів вважає помилковими, оскільки податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, відрізняється від земельного податку, тобто є зовсім іншим податком і пенсіонери від сплати цього податку не звільнені.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.