Справа № 738/1790/26 
№ провадження 3/738/642/2026  

Постанова
 
іменем України
07 серпня 2026 року     місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чернігівської області у складі судді Волошиної Н.В., секретаря судового засідання Шугалій А.С., прокурора Семенець О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , 
установив:
ОСОБА_2 , будучи до 31 січня 2024 року адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, маючи 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог абзацу 2 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, несвоєчасно, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2024 рік (після звільнення), за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала таку декларацію 11 червня 2026 року, хоча мала подати таку декларацію не пізніше 31 березня 2025 року. 
ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення визнала, зазначила, що вчинила правопорушення без умислу уникнути декларування доходів, оскільки не знала, що потрібно подавати таку декларацію, при призначенні покарання, просила врахувати її матеріальний стан.
Прокурор вказав про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено частиною першою статті 172-6 КУпАП, просив визнати її винуватою у вчиненні вказаного правопорушення та піддати адміністративному стягненню.
У статті 172-6 КУпАП визначено підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.
Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, підтверджується наступними доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно із Розпорядженням Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 57 від 31 липня 2023 року, ОСОБА_2 прийнята на посаду адміністратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Березнянської селищної ради.
Згідно із Розпорядженням Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 12 від 30 січня 2024 року, ОСОБА_2 звільнено з посади адміністратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Березнянської селищної ради.
Отже, ОСОБА_2 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до положень підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_2   подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік), за 2024 рік – 11 червня 2026 року.
Відповідно до вимог статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2   вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП – несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. 
ОСОБА_2  вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, обставиною, що пом`якшує її відповідальність є щире розкаяння, обставини, що обтяжують її відповідальність відсутні, її діями шкода не заподіяна.
Суд враховує, що  ОСОБА_2   раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам, водночас,  ОСОБА_2  розкаялася у вчиненому та не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством.
Згідно з положеннями статті 65-1 цього ж Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу правопорушника, суд вважає, що наслідки, які загрожують  ОСОБА_2 , у разі накладення на неї стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення, є занадто суворими.
За змістом статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до  ОСОБА_2  положення статті 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, й обмежитися щодо неї усним зауваженням.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 221, 252, 280, 283, 284 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суд
постановив: 
 
ОСОБА_1  звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя       Н.В. Волошина