Березівський районний суд Одеської області 

16.07.2026
Справа № 494/861/26
Провадження № 2/494/706/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Авдєєвої С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку позовного провадження цивільну справу №494/861/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Розквітівської громади Березівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
ВСТАНОВИВ:
09.04.2026 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до Розквітівської громади Березівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
09.04.2026 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А. 
Суд вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів; постійними повітряними тривогами на території Одеської області; перебуванням судді Панчишина А.Ю. у липні 2026 року у щорічній відпустці та надходженням усіх справ у цей період лише судді Римар І.А., а тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України. 
Ухвалою суду від 15.04.2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 02.06.2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 16.07.2026 року. 
Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідного брата — ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому законом порядку. Зазначає, що до складу спадщини входять 1/3 частка житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та 1/3 частка земельної ділянки площею 0,1930 га, кадастровий номер 5121283600:02:001:0091, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовано тим, що спадкодавець після смерті матері фактично прийняв спадщину на зазначене майно, однак за життя не оформив своїх спадкових прав, а у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів нотаріус не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом (а.с.1-6).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 02.08.2026 року.
У судове засідання 16.07.2026 року представник позивача не з`явилася, однак 16.07.2026 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності та на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.242).
Відповідач також у судове засідання 16.07.2026 року не з`явилась, водночас 12.06.2026 року на адресу суду надіслали листа про розгляд справи за їх відсутності та на задоволенні позову не заперечують (а.с.241).
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). 
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. 
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Врахувавши думку представника позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом із тим, суд звертає увагу, що звернення до суду із вимогою про визнання права власності у порядку спадкування не звільняє позивача від обов`язку довести обставини, які є підставою для задоволення такого позову.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).
Водночас, позивач стверджує, що її син — ОСОБА_2 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12) — прийняв спадщину після смерті матері, однак за життя не оформив своїх спадкових прав на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1930 га.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців, а до складу спадщини входять права й обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом частини першої статті 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Водночас, до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би свідчив про те, що ОСОБА_2 та його покійна мати ОСОБА_3 на момент смерті постійно проживали разом, тобто даний факт не підтверджений.
Разом з цим, відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частина п`ята статті 1268 передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Однак застосування цих норм можливе лише після встановлення факту, що спадкоємець прийняв спадщину у передбачений законом спосіб. 
Тобто, в даному випадку вимоги позивача про визнання за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1930 га. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , є передчасними, оскільки не встановлено факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері та дана вимога у позові не заявлена. 
Суд звертає увагу, що саме по собі перебування особи у родинних відносинах зі спадкодавцем не означає автоматичного прийняття нею спадщини. Належність до кола спадкоємців визначає лише право особи на спадкування, тоді як набуття спадкових прав залежить від прийняття спадщини у спосіб, установлений законом.
Проте відсутність оригіналів у позивача або у спадковій справі, - не підтверджує неможливість отримати дублікати, архівні копії чи інші документи, необхідні для нотаріального оформлення спадщини.
Крім того, позивач обґрунтовує необхідність судового захисту відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно.
При цьому, у спадковій справі взагалі відсутні докази про видачу або оформлення спадкових прав ОСОБА_2 , після смерті матері. 
Більш того, позивачем не подано доказів того, коли, за яких обставин і ким саме були втрачені оригінали свідоцтва про право на нерухоме майно та державного акта. До позову не додано заяв, пояснень чи інших документів, які б безпосередньо підтверджували факт втрати оригіналів.
Наданий лист Пересипської державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2025 року також не є достатнім доказом саме втрати документів, оскільки в ньому вказується лише про те, що у позивача вони відсутні. 
За таких обставин, враховуючи відсутність заявленої вимоги про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері та передчасністю вимоги про визнання за позивачем право власності, відсутність документів без підтвердження обставин їх втрати, без доказів звернення за дублікатами чи архівними копіями, а тому вищевказане є підставою для відмови у задоволенні позову. 
На підставі викладеного, керуючись 76-78, 81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Розквітівської громади Березівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом – залишити без задоволення. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач – Розквітівська громада Березівського району Одеської області (адреса: вул. Миру, 1, с. Розквіт Березівського району Одеської області, ЄДРПОУ 40146613).
У зв`язку з надмірним навантаженням, повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.07.2026 року.
Суддя І.А. Римар