Справа № 686/9053/26
Провадження № 2/686/6738/26 

ЗАОЧНЕ 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Мазурок О.В.
при секретарі - Цибульській Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький, в порядку ст.. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 14910 гривень 00 копійок. 
На обґрунтування свого позову представник позивача вказав, що 20.08.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №38099217, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 4200 грн. і зобов`язалася повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «ФК «Ірбіс» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 14910 грн., з яких: 4200 грн. тіло кредиту, 10710 грн. відсотки. 
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 01092025/1, згідно з яким право вимоги за договором №38099217, перейшло до позивача.
Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснила жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.
З врахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 14910 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.
Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направила відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 20.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 38099217, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 4200 грн. на строк до 18.11.2021, зі сплатою процентів за пільговою процентною ставкою 2,5% на 30 календарних днів (з 20.08.2021по 19.09.2021) та на 60 календарних днів (з 20.09.2021 по 18.11.2021) зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою 3% (п. 3.2), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити передбачені цим договором проценти у строки та на умовах даного договору. Нарахування процентів за кредитом проводиться кожного календарного дня на суму залишку кредиту (п. 5.8).
За змістом п. 4.1 договору №38099217 видача кредиту проводилася протягом трьох операційних банківських днів з моменту укладення цього договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта з використанням платіжної картки, вказаної в особистому кабінеті.
Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 18.11.2021 року шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок ТОВ «ФК «Ірбіс» (п. 4.2).
ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «ФК «Ірбіс» про успішне перерахування 20.08.2021 року о 12:47:05 коштів в сумі 4200,00 грн. на карту НОМЕР_1 . Призначення платежу: зарахування коштів на карту НОМЕР_1 . 
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено Договір факторингу № 01092025/1, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Ірбіс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Позика» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Позика» приймає належні ТОВ «ФК «Ірбіс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.
Відповідно витягу із додатку №1 до Договору факторингу № 01092025/1 від 01.09.2025 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, значиться боржник ОСОБА_1 кредитний договір № 38099217, сума заборгованості за основною сумою боргу - 4200,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 10710,00 грн.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу прав грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Позика» за договором про надання споживчого кредиту №38099217, укладеним 20.08.2021 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.
Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Ірбіс» було укладено договір про надання фінансового кредиту №38099217 від 20.08.2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Ірбіс» надало відповідачу кошти в сумі 4200,00 грн. до 18.11.2021 року, а остання зобов`язувалася повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором.
Факт перераховання відповідачу кредитних коштів підтверджується також випискою за договором за період з 20.08.2021 року по 23.08.2021 року направленою до суду АТ КБ «ПриватБанк» 18.06.2026 року №20.1.0.0.0/7-260616/119058-БТ. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ФК «Ірбіс» суд вважає доведеним.
Згідно із наданого ТОВ «ФК «Ірбіс» розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 14910 гривень 00 копійок і складається із заборгованості по тілу кредиту 4200,00 грн., заборгованості по відсоткам 10710,00 грн.
Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та проценти за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 14910 гривень 00 копійок.
Відповідно до ст.ст. 137,141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст.526,599, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ЄДРПОУ 39493634, IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634 - 14910 гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором, 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 гривень 00 копійок .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: