ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/3425/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Волдінера Ф.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТЛО ПАК» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТЛО ПАК» (далі – ТОВ «СВІТЛО ПАК», позивач) (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Потебні, 52А) звернулося з позовом до Волинської митниці (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 31.12.2025 №UA205140/2025/000320/2.
У зв`язку з відрахуванням з 04 червня 2026 року зі штату Волинського окружного адміністративного суду судді Валюха В.М. (у провадженні якого перебувала ця справа) на підставі наказу голови суду від 19 травня 2026 року №02-07/7/26, за результатами повторного автоматизованого розподілу справи згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 25 травня 2026 року №01-87/502/26 визначено новий склад суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №140/3425/26 було визначено суддю Волдінера Ф.А.
Ухвалою суду від 01.06.2026 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТЛО ПАК» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.12.2025 Волинською митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000320/2 та визначено вартість товарів за резервним методом та видана картка відмови №UA205140/2025/003223 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням та карткою відмови, оскільки надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару; в рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом не було наведено належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано достатніх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 Митного кодексу України визначено за резервним методом. 
З наведених підстав відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є законним та обґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
ТОВ «СВІТЛО ПАК» було укладено з фірмою «YIWU GRAND FLOURISH IMP AND EXP CO., LTD» (продавець) зовнішньоекономічний контракт №GGSP250815 від 15.08.2025, за умовами якого продавець зобов`язується продавати та поставляти, а покупець прийняти та оплатити товари в асортименті: шкребки металеві, губки, серветки-шкребки на умовах, визначених у даному контракті. Назва, ціна, вартість за одиницю та кількість Товару, що поставляється, зазначається в рахунках-фактурах (інвойсах), які погоджуються на кожну окрему поставку та є невід`ємною частиною цього Контракту. Відповідно до п. 2.2. Контракту, ціна на Товар розуміється згідно з FOB NINGBO (відповідно до «Incoterms 2020») і включає в себе вартість завантаження Товару у Продавця, вартість усіх митних формальностей у країні Продавця, вартість сертифікації Товару, вартість упаковки, маркування, європалет. Якщо місце поставки буде іншим, чим визначено цим пунктом Договору, то Сторони погоджують такі умови в додатках до Контракту. 
Відповідно до п. 3.1., 3.2. Контракту, платежі за поставлений за цим Контрактом Товар здійснюються прямим банківським переказом на валютний рахунок Продавця на умовах: предоплата 30% передоплати, та 70% перед відвантаженням. Оплата Товару за цим Контрактом здійснюється Покупцем у доларах США. 
Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 30.09.2025 року № GFSP250815 до Контракту від 15.08.2025 № GGSP250815 предметом купівлі-продажу є кухонні шкребки, губки кухонні для складних забруднень, серветки-шкребки. 
30.12.2025 декларантом ТОВ «Світло Пак» для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України вищевказаного товару до Волинської митниці було подано митну декларацію №25UA205140081588U3. При цьому, фактурна вартість імпортованого товару становить 19563,60 доларів США. Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 927271,97 грн з урахуванням транспортних витрат в сумі 98 014,00 грн. 
На підтвердження вартості товару декларантом позивача до митної декларації було додано: 
- Пакувальний лист (Packing list) від 15.10.2025;
- Рахунок-фактура (інвойс) (Соmmercial invoice) GFSP250815 від 15.10.2025;
- Коносамент (Bill of lading) № UTRUST25100718 від 19.10.2025;
- Накладна УМBC (SMGS consignment note (rail)) №07336 від 17.12.2025;
- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 13026 від 29.12.2025;
- Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) №25PL322080NS0W5TM0 від 10.12.2025;
- Декларація про походження товару (Declaration of origin) GFSP250815 від 15.10.2025;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №203 від 25.08.2025;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №220 від 09.10.2025;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2782 від 22.12.2025;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №75084 від 08.12.2025;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №22-1225 від 22.12.2025;
- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 15.09.2025;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним №GGSP250815 від 15.08.2025;
- Доповнення до внутрішнього договору (контракту) №2 від 01.05.2025;
- Договір про надання послуг митного брокера №108 від 12.02.2025;
- Договір (контракт) про перевезення №15.10/1 від 15.10.2025;
- Договір (контракт) про перевезення №2 від 04.12.2025;
- Договір (контракт) про перевезення №20112025-АЦ-01 від 20.11.2025;
- Договір (контракт) про перевезення№ 2240-T/25 від 25.07.2025 Інші некласифіковані документи (характеристика) від 15.10.2025;
- Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA205140081588U3 від 30.12.2025. 
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом електронним повідомленням повідомлено декларанта позивача, що надані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, також подані документи містять розбіжності, а тому запропоновано протягом 10 календарних днів подати наступні документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
На вимогу митниці декларантом надано ряд наступних документів, що підтверджується листом №8 від 08.01.2026, поштовою накладною та описом вкладення до цінного листа від 08.01.2026, а саме:
1. Копія листа від 31.12.2025 року Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» щодо проведення цінової експертизи. 
2. Копія листа вих. № 02-0126 від 02.01.2026 ТОВ «ІТЕРІС». 
3. Копія прайс-листа GRAND FLOURISH COMMODITY DAILY CO LTD. 
4. Оборотно-сальдова відомість по рахунку: 632 сформовано 08.01.2026. 
5. Копія довідки про транспортні витрати № 14032 від 08.01.2026. 
Однак, Волинською митницею було відмовлено в митному оформлені товару за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205140/2025/000320/2 від 31.12.2025, а також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2025/0003223. 
Так, в пункті 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено, що «митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а подані документи містять розбіжності, а саме: 
- Відповідно п. 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.08.2025 №GGSP250815 платежі за поставлений за цим контрактом товар здійснюються прямим банківським переказом на валютний рахунок Продавця на умовах 30% передоплати, та 70% перед відвантаженням. До митного оформления надано банківські платіжні документи: № 203 від 25.08.2025 на суму 6121,20 дол. США та № 220 від 09.10.2025 на суму 14632,80 дол. США. В графі 70 (призначення платежу) зазначених платіжних інструкцій вказаний контракт від 15.08.2025 № GGSP250815. Вартість товару згідно рахунка-фактури від 15.10.2025 № GFSP250815 становить 19563,60 дол. США, перераховані кошти в сумі (6121,20 + 146232,80) = 20754,00 дол. США. Таким чином, розрахунки не ідентифікуються з оцінюваною партією товару. 
- Вартість послуг з перевезення заявлена до митного оформлення у сумі 98014,01 грн. Відповідно Заявки від 04.12.2025 №2 до договору експедирування №20112025-АЦ-01 вартість послуг становить 2120 дол. США, згідно Заявки від 15.10.2025 №15.10/1 узгоджена вартість перевезення 1300 дол. США. Вартість перевезення відповідно рахунка на оплату від 08.12.2025 № 75084 становить 54673,71 грн., згідно рахунка від 22.12.2025 № 2782 - 89565,98 грн. Відповідно довідки про транспортні витрати 22.12.2025 № 22-1225 за напрямком CIF Gdansk - DAP м. Ківерці вартість перевезення становить 89565,98 грн. Декларантом не надано чіткого числового розрахунку розподілу транспортних витрат до та після митного кордону України. Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі - Наказ № 599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Однак, до митного оформлення не подано акт здачі-прийняття, банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг. 
- Митна декларація країни відправлення від 15.10.2025 № 292120250001369336, не відображена на сайті Митної адміністрації Китайської Народної Республіки, що не дає змоги для аналізу та співставлення заявлених даних про товар. 
- Прайс-лист виробника від 15.09.2025 б/н наданий імпортеру виключно на товари подані до митного оформления. Відповідно до VII статті ГАТТ прайс лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. 
У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, митну вартість товару було визначено на підставі цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів. Рівень митної вартості становить: товар 1 на рівні - 4,78 дол. США/кг, за ЕМД № UA807200/2025/014685 від 02.10.2025 року, товар № 3 на рівні - 3,86 дол. США/кг за ЕМД № UA100180/2025/512073 від 25.11.2025 року. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість: товар №1 «Інші готові вироби, текстильні, непросочені та не покриті чистильними засобами, для прибирання, витирання пилу, трикотажні: Набір серветок з мікрофібри універсальні...», товар №3 «Шкребки металеві для чищення кухонного посуду: Набір мочалок метал. д/чищення посуду...», країна походження Китай, імпорт яких здійснено на умовах поставки FOB, CFR, згідно зовнішньоекономічних договорів (контрактів) купівлі-продажу, стороною яких є виробник товарів. Коригування на обсяг партії не здійснювалося. 
В подальшому товар було випущено у вільний обіг за МД №25UA205140081905U9 від 31.12.2025. 
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: 
- Пакувальний лист (Packing list) від 15.10.2025;
- Рахунок-фактура (інвойс) (Соmmercial invoice) GFSP250815 від 15.10.2025;
- Коносамент (Bill of lading) № UTRUST25100718 від 19.10.2025;
- Накладна УМBC (SMGS consignment note (rail)) №07336 від 17.12.2025;
- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 13026 від 29.12.2025;
- Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) №25PL322080NS0W5TM0 від 10.12.2025;
- Декларація про походження товару (Declaration of origin) GFSP250815 від 15.10.2025;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №203 від 25.08.2025;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №220 від 09.10.2025;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2782 від 22.12.2025;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №75084 від 08.12.2025;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №22-1225 від 22.12.2025;
- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 15.09.2025;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним №GGSP250815 від 15.08.2025;
- Доповнення до внутрішнього договору (контракту) №2 від 01.05.2025;
- Договір про надання послуг митного брокера №108 від 12.02.2025;
- Договір (контракт) про перевезення №15.10/1 від 15.10.2025;
- Договір (контракт) про перевезення №2 від 04.12.2025;
- Договір (контракт) про перевезення №20112025-АЦ-01 від 20.11.2025;
- Договір (контракт) про перевезення№ 2240-T/25 від 25.07.2025 Інші некласифіковані документи (характеристика) від 15.10.2025;
- Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA205140081588U3 від 30.12.2025. 
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Щодо тверджень митного органу в оскаржуваному рішенні від 31.12.2025 року № UA205140/2025/000320/2 про неможливість ідентифікації рахунків з оцінюваною партією товару.
З даного приводу суд зазначає, що товаром за умовами Контракту є шкребки металеві, губки, серветки-шкребки (п. 1.1. Контракту). За умовами Контракту умови поставки FOB (відповідно до «Incoterms 2020») (п. 2.2. Контракту). 
Умови поставки FOB (Free on Board / Франко-борт) - міжнародний термін Інкотермс, який використовується виключно для морських та внутрішніх водних перевезень. Він означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання, коли товар перейшов через поручні (опинився на борту) судна в узгодженому порту відвантаження. Ці умови часто обирають при закупівлях великих партій товару або сировини з Китаю чи США, оскільки покупець має повний контроль над морським перевезенням та його вартістю. 
Попередньо, позивачем, як покупцем за умовами Контракту, зроблено замовлення на поставку товару на умовах FOB з метою завантаження товару у 40 футовий морський контейнер. За інформацією від виробника, враховуючи технічні характеристики стандартного 40-футового контейнера, а також обсяг та спосіб пакування товару (кількість одиниць у ящику), тому попередньо була замовлена така кількість товару, яка об`єктивно могла бути розміщена у зазначеному контейнері. На підтвердження чого постачальником було надано проформу інвойс № GFSP250815 від 15.08.2025 на загальну суму 20 404 доларів США.
На виконання п. 3.1. Контракту, покупцем здійснено прямий банківський переказ на валютний рахунок продавця в розмірі 30% передоплати від суми 20 404 доларів США, тобто 6121,80 доларів США, на підтвердження чого свідчить платіжна інструкція в іноземній валюті № 203 від 25.08.2025 року. 
30.09.2025 продавець, в процесі підготовки товару до поставки, коригує замовлення та надає до оплати комерційний інвойс № GFSP250815 від 30.09.2025 на загальну суму 20 754 доларів США.
На підставі вказаного комерційного інвойсу позивачем - покупцем, на виконання п. 3.1. Контракту, 09.10.2025 року перед відвантаженням товару здійснено банківський переказ на валютний рахунок продавця в розмірі 14 632,80 доларів США, на підтвердження чого свідчить платіжна інструкція в іноземній валюті № 220 від 09.10.2025.
Однак, в процесі фактичного завантаження товару в контейнер, замовлену та вже оплачену кількість товару (з огляду на спосіб пакування та фактичні габаритні характеристики вантажу), продавцю не вдалося розмістити в один 40-футовий контейнер. У зв`язку з чим 15.10.2025 та 28.10.2025 на електронну пошту відповідальної особи покупця надійшли електронні лист від продавця щодо повідомлення вказаного факту та продавцем надано новий інвойс №GFSP250815 від 15.10.2025 на загальну суму 19563,60 доларів США за фактом завантаження товару у контейнер. 
Таким чином, зі сторони позивача - покупця відбулася переплата завантаженої на контейнер кількості товару в розмірі 1190,40 доларів США (20754 доларів США - 19563,60 доларів США), у зв`язку з чим, 09.12.2025 року продавцем було повернуто на рахунок покупця переплату (залишок) в розмірі 1190,40 доларів США, на підтвердження чого свідчить платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 11715433 від 09.12.2025 року з призначенням платежу: “рахунок-фактура на повернення № GFSP250815 залишок вартість товару № GFSP250815 від 15.10.2025” (копія платіжної інструкції додається). 
Так як оплата товару здійснювалась у відповідності до умов Контракту у формі передоплати на підставі рахунків-проформ, які були сформовані в часі значно раніше, ніж відбулося завантаження товару на контейнер у місці поставки, зокрема 15.10.2025 і оформлення комерційного інвойсу № GFSP250815 від 15.10.2025 на загальну суму 19563,60 доларів США, чим і пояснюється факт того, що розрахунки не ідентифікуються з оцінюваною партією товару. 
У свою чергу, ні платіжний документ, ні проформа-інвойс не є тими документами, що визначають ціну товару. Платіжний документ лише підтверджує оплату, а проформа-інвойс - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись. Відтак, у даному випадку саме рахунок-фактура (інвойс) № GFSP250815 від 15.10.2025 на загальну суму 19563,60 доларів США визначає ціну товару. 
Крім того, розрахунки за договором стосуються господарських відносин між позивачем та його контрагентом і не підлягають дослідженню відповідачем при визначенні митної вартості товару. В постанові від 17.04.2018 по справі № 815/329/17 Верховний Суд зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 по справі № 420/18880/21. 
При цьому, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між даними відомостями не можуть бути підставою обґрунтування наявності розбіжностей у даних про митну вартість товару. 
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15. Отже, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості (позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 320/2455/19). 
В даному випадку платіжними інструкціями в іноземній валюті №203 від 25.08.2025 року та № 220 від 09.10.2025 підтверджується оплата за оцінюваний товар. Ссвоїм зауваженням «до митного оформлення надано банківські платіжні документи: №203 від 25.08.2025 на суму 6121,20 дол. США та №220 від 09.10.2025 на суму 14632,80 дол. США. В графі 70 (призначення платежу) зазначених платіжних інструкцій вказаний контракт від 15.08.2025 № GGSP250815» контролюючий орган підтверджує ідентифікацію факту оплати з імпортованим товаром. 
Аналогічна позиція викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 140/2219/24. 
Також не заслуговують на увагу твердження відповідача в оскаржуваному рішенні від 31.12.2025 №UA205140/2025/000320/2 про те, що сума в платіжних документах не відповідає сумі, вказаній в інвойсі (розрахунки не ідентифікуються з оцінюваною партією товару), оскільки у платіжних документах міститься посилання на контракт, по якому проведено відповідну оплату, а також SWIFT-код банку-одержувача, який відповідає SWIFT-коду продавця товару, зазначеного в Контракті № GGSP250815 від 15.08.2025.
Твердження відповідача про те, що митна декларація країни відправлення від 15.10.2025 № 292120250001369336 не відображена на офіційному сайті митної адміністрації Китайської Народної Республіки, у зв`язку з чим відсутня можливість перевірки та співставлення заявлених даних про товар, також є необґрунтованими з огляду на таке. 
Положення Митного кодексу України не передбачають обов`язку декларанта підтверджувати достовірність митної декларації країни відправлення шляхом її перевірки через офіційні інтернет-ресурси митних органів іноземних держав. Законодавством встановлено лише обов`язок подання документів, що містять відомості про товар та підтверджують заявлену митну вартість. 
Крім того, позивачем митному органу було надано копію митної декларації країни відправлення від 15.10.2025 № 292120250001369336, у якій зазначено номер коносаменту 264820669, що узгоджується з іншими поданими документами щодо перевезення товару. Таким чином, подані документи містять необхідні реквізити для ідентифікації товару та співставлення відомостей щодо його переміщення. 
Сама по собі відсутність інформації про митну декларацію на веб ресурсі митної адміністрації іноземної держави не може свідчити про недостовірність поданого документа, оскільки порядок оприлюднення або доступу до інформації щодо експортних декларацій визначається виключно законодавством відповідної держави та не залежить від декларанта. При цьому позивач не має технічної чи юридичної можливості впливати на розміщення або відображення відповідних відомостей на офіційних ресурсах іноземних митних органів. 
Митна декларація країни відправлення не є первинним документом на підставі якого здійснюється перевірка митної вартості імпортованого товару, а тому її не подання, або наявність в ній розбіжностей, які безпосередньо не впливають на митну вартість товару не може бути підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. 
Крім того, відповідно до правових позицій Верховного Суду, самі лише припущення митного органу або посилання на відсутність певної інформації у відкритих джерелах не можуть вважатися належним доказом недостовірності поданих декларантом документів, якщо такі документи містять необхідні відомості та узгоджуються між собою. 
Безпідставними є твердження митного органу в оскаржуваному рішенні від 31.12.2025 №UA205140/2025/000320/2 про те, що декларантом не надано чіткого числового розрахунку розподілу транспортних витрат до та після митного кордону України. 
З цього приводу суд вказує, що товар поставлявся на умовах поставки FOB (Ningbo назва порту відвантаження), які означають, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. 
На виконання послуг перевезення з місця поставки Ningbo (Китай) до м. Гданськ (Польща), між позивачем (замовником) та ТОВ “Глобал Оушен Лінк” (експедитором) було погоджено Заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 15.10/1 від 15.10.2025 року (надалі - Заявка № 15.10/1 від 15.10.2025 року) додаток до Договору № 2240-Т/25 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 25.07.2025. 
За умовами погодженої Заявки № 15.10/1 від 15.10.2025 експедитор ТОВ “Глобал Оушен Лінк” взяв на себе зобов`язання надати послуги морського фрахту за маршрутом Ningbo - Gdansk, вид транспорту - море, кількість та тип контейнерів 1*40 hg, узгоджена вартість послуг, включаючи плату експедитору: еквівалентно 1300 доларів США за контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку, реквізити коносамента (номер): 264820669, узгоджена дата акту надання послуг: дата вивантаження в кінцевому пункті доставки. 
Згідно рахунка на оплату № 75084 від 08.12.2025 ТОВ “Глобал Оушен Лінк” вартість послуг згідно Заявки № 15.10/1 від 15.10.2025 року становить 54 498,47 грн., зокрема: компенсація перевезення морським транспортом Ningbo - Gdansk - 53 622,29 грн., плата експедитору за межами України - 876,18 грн. (без ПДВ) (копія рахунку додається). 
На виконання послуг перевезення з м. Гданськ (Польща) до м. Ківерці Луцького району Волинської області, між позивачем (замовником) та ТОВ “ІТЕРІС” (виконавцем) було погоджено Заявку № 2 від 04.12.2025 року (надалі - Заявка № 2 від 04.12.2025 року) до Договору про транспортного експедирування № 20112025-АЦ-01 від 20.11.2025 року.
За умовами погодженої Заявки № 2 від 04.12.2025 року виконавець ТОВ “ІТЕРІС” взяв на себе зобов`язання надати послуги DНТС в порту вивантаження, залізничне перевезення контейнеру, зміна транспортного засобу, автодоставка до кінцевого місця призначення, 24 вільного часу на розмитнення та вивантаження контейнера за місцем призначення, експедиторська винагорода, маршрут транспортування: CIF Gdansk, Poland - Ківерці, Луцький район Волинська область, вага, об`єм, тип контейнерів, кількість контейнерів: 01*40’НС, вага брутто 9340,000 кг за 1 один контейнер TCKU6530903, вартість послуг: еквівалент 2120 USD за один 40 футовий контейнер. 
Згідно рахунка на оплату № 2782 від 22.12.2025 року ТОВ “ІТЕРІС” вартість послуг згідно Заявки № 2 від 04.12.2025 року (контейнери TCKU6530903) становить 89565,98 грн., зокрема: організація послуг з вантажно-розвантажувальних робіт в порту Гданськ - 13 941,87 грн., організація залізничного перевезення Гданськ Клевань - Луцьк (МО) - Ківерці - 69 709,37 грн., винагорода експедитора на території України - 5 914,74 грн. (копія рахунку додається). 
На підтвердження розподілу транспортних витрат до та після митного кордону України декларантом до митного органу було надано Договір № 2240-Т/25 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 25.07.2025 року, Заявку № 15.10/1 від 15.10.2025 року, рахунок на оплату № 75084 від 08.12.2025 року ТОВ “Глобал Оушен Лінк”, Договір транспортного експедирування № 20112025-АЦ-01 від 20.11.2025 року, Заявку № 2 від 04.12.2025 року, рахунок на оплату № 2782 від 22.12.2025 року ТОВ “ІТЕРІС” та довідку про транспортні витрати № 22-1225 від 22.12.2025 року, видану ТОВ “ІТЕРІС”.
Так, згідно довідки про транспортні витрати № 22-1225 від 22.12.2025 року, виданої ТОВ “ІТЕРІС” вартість транспортних витрат вантажу за букінгом № UTRUST25100718 за напрямком CIF Gdansk - DAP м. Ківерці, вул. Індустріальна, 22, Волинська область, визначено в розмірі 89565,98 грн. До зазначеної суми включено наступні складові: 
витрати поза межами України: 
організація послуг з вантажно-розвантажувальних робіт в порту Гданськ - 13941,87 грн перевезення поза межами України за маршрутом Гданськ - п/п Ізов 29 573,67 грн,
витрати на території України: організація доставки залізничним транспортом за маршрутом п/п Ізов- Ківерці - 40 135,70 грн,
винагорода експедитора на території України - 5 914,74 грн.
Страхування вантажу не проводилось ані за межами України, ані на території України. 
Таким чином, відповідач мав можливість визначити числовий розрахунку розподілу транспортних витрат до митного кордону України, що становить 98014,00 грн та включено декларантом вказану суму до графи 12 “Відомість про вартість” поданої ВМД, зокрема, що складається із: 
компенсація перевезення морським транспортом Ningbo Gdansk - 53 622,29 грн;
плата експедитору за межами України - 876,18 грн (без ПДВ);
організація послуг з вантажно-розвантажувальних робіт в порту Гданськ - 13941,87 грн;
перевезення поза межами України за маршрутом Гданськ - п/п Ізов - 29 573,67 грн. 
Крім того, позивачем на виконання вимог відповідача у повідомленні № 3175771 від 31.12.2025 року, листом № 8 від 08.01.2026 року надано додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та спростовують виявлені митницею розбіжності у документах, поданих на митне оформлення за митною декларацією № 25UA205140081588U3, зокрема: копію довідки про транспортні витрати № 14032 від 08.01.2026 року, видану ТОВ “Глобал Оушен Лінк”. 
Згідно вказаної довідки, вартість транспортування контейнер/авто: 1*40 НС: ТСКU6530903, коносамент 264820669/UТRUST25100718 (без ПДВ) становить 56 601,31 грн., зокрема: компенсація перевезення морським транспортом Ningbo - Gdansk - 53 622,29 грн. плата експедитору за межами України - 876,18 грн. (без ПДВ). лінійні витрати за межами України 2 102,84 грн. Страхування платежу за межами митної території України не проводилось.
Щодо тверджень митного органу в оскаржуваному рішенні про те, що прайс-лист виробника від 15.09.2025 б/н наданий імпортеру виключно на товари подані до митного оформления, відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, суд зазначає таке.
Прайс-лист є додатковим документом, що може підтверджувати митну вартість товару у разі якщо основні документи, зазначені в ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності. Фактично прайс-лист є ціновою пропозицією щодо товару, на який є запит покупця (позивача); його відомості наводяться продавцем та до формування прайс-листа покупець відношення не має. Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. В той же час, митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс листа, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару, в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданих до митного оформлення документах. 
Суд звертає увагу, що МК України не визначає вимоги до оформлення прайс-листа, обов`язкового включення до даного документу будь-якої інформації, зокрема й вимог щодо того, що він повинен бути «виданий для загального (широкого) кола покупців», як про це зазначає митний орган. Відсутність прайс-листів для загального (широкого) кола покупців та щодо усього асортименту продукції, який виробник пропонує для продажу, за наявності поданих документів, які надають можливість перевірити правильність числових значень митної вартості, визначеної за першим методом, не є підставою для витребовування у декларанта додаткових документів та в подальшому для коригування митної вартості за резервним методом. 
Також суд звертає увагу на правову позицію, відображену у постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 460/2674/20, де суд зокрема зазначив таке: «продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності. Так, долучений декларантом прайс оформлений саме для двосторонніх відносин. Відповідно до рівня цін вказаних у цьому документі безпосередньо здійснювалась поставка шкребків металевих, губки, серветки-шкребків, що не заперечується відповідачем. Разом з тим, суд касаційної інстанції звертає увагу на постанову від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/ або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару. Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витребування іншого прайс-листа, який немає відношення до митного оформлення товару по конкретній господарській операції є недоречним.”.
Крім того, на вимогу митниці позивачем листом № 8 від 08.01.2026 року надано ряд наступних документів, серед яких прайс-лист GRAND FLOURISH COMMODITY DAILY CO LTD, що містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. 
Таким чином, вважаємо, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості. 
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
У спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД № UA100180/2025/512073 від 25.11.2025), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 31.12.2025 №UA205140/2025/000320/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів належить задовольнити.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. 
Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2663,00 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 03.03.2026 №171267.
Також товариством заявлені до відшкодування з Волинської митниці витрати, пов`язані з перекладом документів, на суму 9 400,00 грн. З цього приводу суд враховує таке.
За змістом частин п`ятої-восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19 викладені висновки про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Разом з позовною заявою позивачем надані документи викладені іноземною мовою з їх перекладом на українську мову ФОП ОСОБА_1 .
На підтвердження понесених витрат на переклад документів позивачем надано договір про надання послуг №11/03 від 02.03.2026, акти здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 02.03.2026 та від 11.03.2026, рахунок-фактуру №02.03.2026 від 02.03.2026, платіжну інструкцію №171259 від 02.03.2026 на суму 5 600,00 грн та рахунок-фактуру №11.03.2026 від 11.03.2026, платіжну інструкцію №72 від 11.03.2026 на суму 3 800,00 грн. Ці документи дають можливість ідентифікувати надання послуг перекладу документів саме у цій справі, їх кількість та обсяг, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 9 400,00 грн.
Отже, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь позивача підлягають судові витрати на загальну суму 12 063,00 грн, з них 2 663,00 грн - по сплаті судового збору, 9 400,00 грн - витрати на оплату послуг перекладача, які пов`язані з розглядом цієї судової справи.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товару від 31.12.2025 №UA205140/2025/000320/2.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТЛО ПАК» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 2 663 дві тисячі шістсот шістдесят три) гривень 00 копійок та витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 9 400 (дев`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТЛО ПАК» (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Потебні, 52А, ідентифікаційний код юридичної особи 33559762).
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385).

Суддя Ф.А. Волдінер